Справа № 473/2049/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"08" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 17 березня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачкою Договір про відкриття кредитної лінії №1366-0410 продукту «CREDOS».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося відкрити та відкрило на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 2 000 грн та строком користування коштами протягом 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці (який складається з базових періодів кредитування строком 21 календарний день кожен), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит в цілому до 10 січня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день користування коштами. 
У разі несвоєчасного повернення кредиту ОСОБА_1 зобов`язалася відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також проценти за понадстрокове користування чужими коштами у розмірі 2 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.
У разі порушення умов договору щодо сплати процентів ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. 
Однак позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 27 березня 2026 року виникла заборгованість (в межах вимог) у загальному розмірі 10 000 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом – 2 000 грн;
-заборгованість за процентами – 8 000 грн. 
Тому вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремому клопотанні не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 17 березня 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» уклало з відповідачкою Договір про відкриття кредитної лінії №1366-0410 продукту «CREDOS».
За умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зобов`язалося відкрити на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 2 000 грн та строком користування коштами протягом 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці (який складається з базових періодів кредитування строком 21 календарний день кожен), а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит в цілому до 10 січня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день користування коштами. 
У разі несвоєчасного повернення кредиту ОСОБА_1 зобов`язалася відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також проценти за понадстрокове користування чужими коштами у розмірі 2 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.
У разі порушення умов договору щодо сплати процентів ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. 
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з позивачем.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Копією квитанції від 17 березня 2024 року №2438452407 (а.с. 22) підтверджується факт виконання позивачем свого зобов`язання перед відповідачкою шляхом перерахування кредиту у розмірі 2 000 грн. 
У той же час позичальниця порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. 
Згідно розрахунку боргу, станом на 27 березня 2026 року заборгованість за кредитним договором становить 10 000 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом – 2 000 грн;
-заборгованість за процентами (за період з 17 березня 2024 року до 10 січня 2025 року) – 8 000 грн.
Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив наступне.
Заборгованість за кредитом (тілом кредиту) підтверджується в цілому.
Також суд констатує, що договірні проценти за користування кредитом дійсно нараховувалися позивачем відповідно до умов кредитного договору (в тому числі за узгодженими сторонами розміром процентної ставки та строком кредитування). 
У той же час, згідно ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, а саме Законом України «Про споживче кредитування».
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), проте частково без урахування його положень, а тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів за користування кредитом, починаючи зі 121 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (тобто з 22 квітня 2024 року) у розмірі, що перевищує денну ставку в 1,50 %, та починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (тобто з 20 серпня 2024 року) у розмірі, що перевищує денну ставку в 1 % є нікчемними, а нарахування процентів протягом вказаного періоду повинно здійснюватися за ставками, що не перевищує денну в 1,5 % та 1 % відповідно.
Суд встановив, що з 22 квітня 2024 року кредитор продовжував нараховувати позичальниці проценти за процентною ставкою в 2,50 % за кожен день користування кредитом, тобто частково з порушенням вимог закону. 
Таким чином, з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року проценти підлягали до нарахування за ставкою не більше 1,5 % на день, а з 20 серпня 2024 року – не більше 1 %. 
Тобто, належна заборгованість за процентами становить: 
-за період з 17 березня 2024 року до 21 квітня 2024 року – 1 800 грн (2 000 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 2,5 % /100 х 36 (днів користування кредитом));
-за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року – 3 600 грн (2 000 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 1,5 % /100 х 120 (днів користування кредитом));
-за період з 20 серпня 2024 року до 10 січня 2025 року – 2 880 грн (2 000 грн (розмір заборгованості за кредитом) х 1 % /100 х 144 (дні користування кредитом)). 
За встановленого, заборгованість за процентами до стягнення складає 8 280 грн. 
Однак в межах позовних вимог до стягнення підлягає заборгованість за процентами у розмірі 8 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 662,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю. 

Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1366-0410 продукту «CREDOS» від 17 березня 2024 року, що утворилася станом на 27 березня 2026 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 17 березня 2024 року до 10 січня 2025 року) у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень, а всього в загальному розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а також 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв