РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/3979/26
провадження у справі № 2/0285/2620/26
16 вересня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді………………..........Літвин О. О.,
секретаря…………………………......Клечковської М. М.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Сіті Колект»
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики №77335272 від 06.12.2021, укладеним в електронній формі з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», право вимоги за яким на підставі договорів факторингу перейшло до нього. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути 27975,87 грн, які складаються із суми основного боргу та процентів за користування коштами. Також просив відшкодувати понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору, на правову допомогу в сумі 12000 грн та пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, зокрема направлення пакету документів відповідачу перед поданням позовної заяви в сумі 381,74 грн.
Ухвалою суду від 27.07.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
У відзиві від 21.08.2026 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач не надав доказів, які б підтверджували приєднання одноразових ідентифікаторів до спірного договору у будь-який спосіб чи логічний і технічний зв`язок між використаним одноразовим ідентифікатором і конкретним електронним договором, а також те, що текст договору або посилання на нього були доступні особі в момент вчинення нею відповідних дій. 
Також зазначив, що в матеріалах справи відсутня довідка про ідентифікацію, що підтверджує, що відповідач ідентифікована та підписала договір. 
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що грошові кошти за договором позики (ануїтет) від 06.12.2021 були отримані відповідачем шляхом їх зарахування на належний їй картковий рахунок. 
Окрім того, ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» не надано доказів наявності у нього права вимоги на кожному етапі переходу права вимоги.
Під час нарахування відсотків за договором кредитор мав право на нарахування відсотків лише в межах погодженого сторонами строку кредитування тобто до 05.01.2022, оскільки матеріали справи не містять доказів пролонгації укладеного договору. 
Витрати на правову допомогу та витрати пов`язані з підготовкою, комплектуванням та направленням документів відповідачу, які позивач просить стягнути на свою користь, вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені письмовими доказами, а саму вимогу про стягнення таких витрат у даній справі вважає такою, яка заявлена з метою власного збагачення та суперечить меті такого права.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить такого висновку.
Відповідно до ст.ст.3, 626-628 ЦК України договір є домовленістю сторін, які є вільними в його укладенні та визначенні умов.
Статтями 1046, 1049 ЦК передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України визначає правову природу процентів як плату за користування позикою (грошима) та встановлює право позикодавця на проценти, договірний характер їх розміру і порядку.
Оскільки договір позики є двостороннім, права та обов`язки виникають у кожної зі сторін. 
З матеріалів справи встановлено, що 06.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77335272, відповідно до умов якого вона отримала 18000 грн на строк 30 днів (п.п.2.1.,2.2.) до 05.01.2022. Процентна ставка за користування коштами є фіксованою та складає 1,99% в день. Окрім того умовами договору передбачена знижена процентна ставка в розмірі 0,6965% в день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) та процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 2,70% за день (п.2.3.).
Позика надається шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів його електронного платіжного засобу.
Відповідно до п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою, починаючи з дня видачі позики (включно) та до повного погашення заборгованості за договором позики, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. 
Позичальник до моменту підписання договору вивчила його та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін (п. 5.2).
Договір підписаний ОСОБА_1 із використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором із використанням мобільного телефону НОМЕР_1 . 
Підписанням договору відповідачем підтверджено ознайомлення та згоду з усіма його умовами.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту в електронній формі і, за умови підписання у порядку, визначеному законом, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.3,12). 
Використання одноразового ідентифікатора прирівнює електронний договір до письмового. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. 
Згідно зі ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі. 
На підтвердження видачі грошових коштів позивач надав довідку ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 16.04.2026, відповідно до якої на виконання умов договору №77335272 на користь ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_2 перераховано 06.12.2021 кошти у сумі 18000 грн. Підстав вважати, що останні отримано сторонньою особою внаслідок шахрайський дій, а персональні дані відповідача у ІТС позикодавця були введені не відповідачем особисто, матеріали справи не містять. 
Із вищенаведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем договору позики та отриманням відповідачем грошових коштів.
За змістом ст.ст.634, 638 ЦК України кредитний договір може бути укладений як договір приєднання шляхом приєднання позичальника до визначених кредитодавцем умов, а договір є укладеним у разі досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов. 
Укладення договорів (кредиту або позики) в електронній формі відповідає вимогам законодавства України, а зобов`язання за таким договором є обов`язковими для виконання сторонами.
Отже, між сторонами договору правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами ОСОБА_1 ознайомилась, погодилась та не сприймала їх, як невигідні для себе. 
Договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у них, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із договору.
При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства/фінансової установи за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір позики не був би укладений. 
Закон України «Про захист прав споживачів» покладає обов`язок на позичальника бути відповідальним та добросовісним при укладенні договору та вчиняти відповідні дії з метою повного з`ясування умов кредитування/позики. 
Відповідачем самостійно обрано пропозицію фінансової установи щодо надання позики, свідомо погоджено її умови, підтверджено їх акцепт шляхом вчинення передбачених електронних дій та отримано грошові кошти. З огляду на це, покладення на відповідача обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання відповідає принципу відповідальності сторони за власні рішення у межах свободи договору. 
У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право -  обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. 
Оскільки кредитодавець/позикодавець та позичальник у цій справі досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання договору кредиту/позики ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
В строки, вказані в договорі, грошові кошти відповідачем не повернуто.
Згідно матеріалів справи 01.02.2024 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 (протокол про укладення шлюбу Е 4/2024 м. Зіммен-Райнбеллен Німеччина). Після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.ст.12, 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З долученого позивачем розрахунку заборгованості первісного позикодавця слідує, що така становить 27975,87 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 18000 грн та заборгованості за процентами в розмірі 9975,87 грн. 
Згідно наданого розрахунку в період з 06.12.2021 по 24.02.2022 нарахування відсотків здійснювалось за відсотковою ставкою 0,6965% в день, що повністю узгоджується з п.п.2.1., 2.2., 2.3. договору позики, п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику та Законом України «Про споживче кредитування». Сума нарахованих відсотків за вказаний період становить 10154,97 грн. Однак нарахування відсотків з 25.04.2022 по 04.06.2022 виходить за межі строку, передбаченого умовами договору та Правил надання грошових коштів у позику, які були погоджені сторонами під час укладення договору.
Нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд (постанови від 25.05.2021 у справі №149/1499/18, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). 
Окрім того, з наданого розрахунку заборгованості первісного позикодавця вбачається, що відповідачем 05.01.2022 та 04.02.2022 в рахунок погашення заборгованості було сплачено 7522,2 грн, а тому до стягнення підлягають відсотки в розмірі 2632,77 грн (10154,97 грн-7522,2 грн).
Відповідачем не надано суду доказів на спростування презумпції правомірності укладеного договору, зокрема таких, які б спростовували факт надання кредиту/позики у визначеному договором розмірі чи правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості.
Твердження представника відповідача щодо відсутності доказів укладення та підписання електронного договору, отримання грошових коштів і переходу права вимоги не знайшли підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, оціненими судом у їх сукупності.
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні. 
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. 
Право вимоги за договором №№77335272 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 02.11.2022 відступило ТОВ «Сіроко фінанс» за договором факторингу №029-021122, що підтверджується реєстром боржників, у якому містяться дані щодо відповідача та загальна сума заборгованості, яка збігається із сумою, зазначеною у розрахунку первісного позикодавця.
17.12.2025 між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Сіті колект» укладено договір факторингу №17/12/25-01, відповідно до якого останнє набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №72627158, що підтверджується реєстром боржників, у якому містяться дані щодо відповідача та загальна сума заборгованості, яка збігається із сумою, зазначеною у розрахунку первісного позикодавця.
Отже, позивач набув статусу нового кредитора та право вимоги до відповідача за спірним договором позики.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. 
Відтак, наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за договором позики, однак в меншому розмірі, ніж заявлено у позовній заяві. 
Доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить висновку про часткове задоволення позову на суму 20632,77 грн, яка включає в себе 18000 грн основного боргу та 2632,77 грн нарахованих відсотків.
У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 12000 грн, на підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують повноваження адвоката, а також документи щодо обсягу наданих послуг та їх вартості. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом та значенням справи для сторони і ціною позову. Суд враховує, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором, а дана категорія справ є типовою та не потребує значного обсягу юридичної і технічної роботи. З огляду на принципи співмірності, розумності та необхідності судових витрат, заявлений розмір витрат є завищеним.
Відтак суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, що буде відповідати принципу співмірності, виваженості та розумності.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,4 грн. Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1964 грн.
Окрім того, позивач також заявив про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для подання позову, зокрема направлення пакету документів відповідачу перед поданням позовної заяви. 
Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до судових витрат належать витрати, пов`язані з учиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до нього. Позивач на виконання вимог ч.7 ст.43, ч.1 ст.177 ЦПК України надіслав відповідачу копії поданих до суду документів. Понесення цих витрат у сумі 381,74 грн підтверджується: договором №ДТ-СК-30102025 із ТОВ «Дірект Технолоджі» та додатком №3 до нього, актом надання послуг №193 від 25.05.2026 про надання послуг друку та по відправки документів, опис вкладення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням номеру відправлення. Оскільки ці витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені та є обґрунтованими, на підставі ст.ст.140, 141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, - 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (код ЄДРПОУ 43950742) 
заборгованість за договором позики №77335272 від 06.12.2021 у розмірі 20632,77 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1964 грн, витрати на поштову відправку матеріалів відповідачу в розмірі 381,74 грн та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.? 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Головуюча суддя      О. О. Літвин