КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 755/12371/24
Апеляційне провадження
№ 33/824/4625/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мамедова Васифа Нуру огли на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 6 вересня 2024 року (суддя Курило А.В.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 6 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605грн 60 коп.
Постановою судді визнано доведеним, що 2 липня 2024 року приблизно о 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , по бульвару Верховної Ради, 22 у місті Києві не маючи права керування транспортним засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1. а Правил дорожнього руху. 
У поданій апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1 - адвокат Мамедов Васиф Нуру огли просить постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат  Мамедов В.Н. огли зазначає, що матеріали справи, зокрема наданий працівниками поліції відеозапис з їх нагрудних камер, не містять доказів керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки транспортним засобом керувала дружина останнього.
Також, адвокат Мамедов В.Н. огли зазначає, що даний протокол складений за ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому відповідно до положень ст. 221 КУпАП не підлягає розгляду районними судами, які розглядають виключно правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Мамедов В.Н. огли доводи апеляційної скарги підтримав, додавши, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не роз`яснили ОСОБА_4 права, передбачені ст. 268 КУпАП. 
ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом зазначив, що він має водійське посвідчення, видане в Азербайджанській Республіці, тоді як в Україні посвідчення водія він дійсно не отримував. Однак, автомобілем він не керував, а за 

кермом перебувала його дружина, він же просто знаходився поряд, коли підійшли працівники поліції.
Поліцейський Кужелюк В.А. під час розгляду справи апеляційним судом пояснив, що вони з напарницею помітили водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , який небезпечно рухався заднім ходом по бульвару Верховної Ради, 22 у місті Києві, при цьому в цей момент за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . 
Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мамедова В.Н. огли, які підтримали апеляційну скаргу, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, заслухавши пояснення поліцейського Кужелюка В.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення 

для правильного вирішення справи.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858646 від 2 липня 2024 року, в цей день о 22 год. 00 хв. на бульварі Верховної Ради, 22 у місті Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а) Правил дорожнього руху. Правопорушення вчинене повторне протягом року (постанова серії ЕАС 7303517 від 9 липня 2023 року) (с.с.1).
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що надасть пояснення в суді.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7303517 від 9 липня 2023 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування цього ж дня о 00 год. 38 хв. по вул. Братиславська, 46-А транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 220», д.н.з. НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (с.с.2). 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно з п. 2.1.а) Правил дорожнього рухуводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Положення частини другої статті 126 КУпАПпередбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».
ОСОБА_1 та його захисник у суді апеляційної інстанції не заперечували, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія українського зразка та постановою серії НОМЕР_3 від 9 липня 2023 року був притягнений до адміністративної відповідальності за 

ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги та твердження ОСОБА_1 , що він не перебував за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , 2 липня 2024 року о 22 год. 00 хв. на бульварі Верховної Ради, 22 у місті Києві, спростовуються переглянутим апеляційним судом відеозаписом «858646», з якого вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечує, що керував автомобілем, однак надає працівникам поліції посвідчення водія, видане в Азербайджанській Республіці, яке не є чинним на території України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП не може здійснюватись судом є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 221 КУпАП підсудність справи за цією статтею визначено за місцевими судами. 
Посилання захисника Мамедова В.Н. огли на те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права, передбачені статтею 268 КУпАП, не є підставою для звільнення останнього від відповідальності, оскільки права, передбаченні статтею 268 КУпАП роз`яснюються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності,що у даному випадку є обов`язком суду, який притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 858646 від 2 липня 2024 року з достатньою повнотою досліджені суддею першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, а тому висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, покарання призначене у межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мамедова Васифа Нуру огли залишити без задоволення, постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 6 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт