Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/1087/26 
Провадження № 2/499/809/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

02 вересня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий
1.1. 13 липня 2026 року через систему «Електронний суд» Пархомчук Сергій Валерійович (далі також – представник) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» (далі також – позивач) подав позовну заяву до ОСОБА_1 (далі також – відповідач), про стягнення заборгованості, в якій представник посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 15126 гривень 40 копійок та судові витрати в розмірі 18162 гривні 40 копійок (далі також – позовна заява).
1.2. Відповідач не подала відзив проти позову.
2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 21 липня 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати докази.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 02 вересня 2026 року постановив розглянути справу заочно.
4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі
4.1. 03 березня 2025 року відповідач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра груп»» (далі також – ТОВ «Авіра груп», особа) уклали Договір №132153 на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та сплатити відсотки за користування ним (далі також – Договір, а.с. 16-20).
Сума (загальний розмір) кредиту становить 8000 гривень (пункту 1.1 Договору).
Загальний строк кредитування складає 90 днів (пункт 1.2 Договору).
Стандартна процентна ставка складає 0,72 відсотків від суми кредиту га добу (пункт 1.3 Договору).
4.2. Розрахунок заборгованості за Договором свідчить, що відповідач має заборгованість у загальному розмірі 15126 гривень 40 копійок, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту – 8000 гривень; за процентами – 5126 гривень 40 копійок; комісією – 2000 гривень (далі – розрахунок).
4.3. 19 грудня 2025 року особа та позивач уклали договір факторингу №19122025/2, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі також – Договір факторингу).
4.4. 09 квітня 2026 року позивач та адвокатське бюро «Пархомчук та партнери» уклали договір №09/04/2026 про надання правової допомоги (далі також – договір).
Акт про отримання правової допомоги від 25 серпня 2026 року, свідчить, що представник надав, а позивач прийняв правничу (правову) допомогу, загальною вартістю 15500 гривень (далі також – акт).
5. Норми права, які застосував суд такі
5.1. Зміст частини 1 статті 205, частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України (далі – ЦК), пунктів 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 3, частини 12 статті 11, частини 1 статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» свідчить, що кредитний договір укладається виключно в письмовій або електронній формі, який за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину.
Зважаючи на положення статей 509, 525, 526, 530, 628, 638 ЦК одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належно, відповідно до умов договору визначених на розсуд сторін, погоджених ними та в строк, встановлений договором.
Приписи частини 1 статті 610, частини 1 статті 612, частини 1 статті 1048, частини 1 статті 1049, частини 2 статті 1050, частини 1 статті 1054 ЦК визначають, що в разі порушення зобов`язання або виконання з порушенням умов визначених його змістом, позикодавець має право вимагати повернення частини позики і на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, кредит у такій самій сумі) або частину позики та сплатити проценти в строк, й у порядку, що встановлені договором.
5.2. Абзац 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» регламентує, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно пункту 10 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
5.3. Частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приписи частини 1, 3 статті 133, частини 1, 4 статті 137 ЦПК регламентують, що: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які несуть сторони; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
6. Мотиви застосування норм права такі
6.1. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті особи, підписання нею Договору, підтверджує, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання грошових коштів (кредиту).
Отже, підписанням Договору відповідач підтвердила прийняття відповідних умов кредитування у встановленій формі.
Тож суд констатує, що особа та відповідач уклали Договір в електронній формі, його укладення в запропонованій формі відповідало волі відповідача, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі.
Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, через що станом на 13 липня 2026 року має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 15126 гривень 40 копійок, яка складається із сум наведених у розрахунку.
Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови Договору, які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до його відома, включаючи й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та порядку їх нарахування, зважаючи на розміри наведені в розрахунку.
6.2. Суд зазначає, що розмір комісії визначений умовами Договору включений до загальних витрат за споживчим кредитом, такий платіж пов`язаний з отриманням кредиту, оскільки розмір та ставка комісії були узгоджені сторонами під час укладення цього договору, а сплата комісії за своїм характером є разовим платежем.
6.3. Суд зазначає, що відповідно до Договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за кредитним договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем.
6.4. Тож, зважаючи на приписи норм зазначених у підпунктах 5.1, 5.2. пункту 5 мотивувальної частини цього рішення, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених Договором, повернути позивачу кредит та сплатити відсотків.
6.5. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушила права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі.
7. Висновок такий
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.
8. Розподіл між сторонами судових витрат такий
8.1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).
8.2. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.
8.2. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Зважаючи на приписи частини 4 статті 137 ЦПК під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
8.3. Суд може самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами з врахуванням критерію обґрунтованості, реальності, розумності, необхідності адвокатських витрат, з огляду на конкретні обставин справи та фінансовий стан обох сторін.
Адже заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
8.4. Суд зазначає, що визначений договором, актом гонорар у розмірі 15500 гривень є завищеним, який не відповідає критерію «розумної необхідності» таких витрат, зважаючи на зміст обсягу фактично наданих адвокатським бюро послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, співмірності послуг, категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значення справи.
Тож враховуючи, що ця справа є справою незначної складності, позовна заява складалася за типовою для позивача формою, а також зважаючи на виконану адвокатом роботу з надання єдиної сукупної послуги щодо складання та подання позовної заяви, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.
8.5. Суд зазначає, що загальний розмір судових витрат становить 4162 гривні 40 копійок, який складається з суми судового збору в розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд, 

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» (місцезнаходження: 03115, м. Київ, вул. Львівська, 23, офіс 703, ЄДРПОУ 43561872) до ОСОБА_1 (зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» заборгованість у загальному розмірі 15126 (п`ятнадцять тисяч сто двадцять шість) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера фінанс» судові витрати в загальному розмірі 4162 гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду, відповідачем у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст заочного рішення складений 02 вересня 2026 року.

Суддя | Олександр КРАВЧУК