Справа № 308/13313/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

18 серпня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Шевчук В.В., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Виконавчого комітету Ужгородської міської ради - Федьо Т.М. на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2024 року у справі № 308/13313/23 (Головуючий: Іванов А.П.), -

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І., в якому просила суд встановити факт, що позивачка, ОСОБА_1 , проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року, тим самим доводиться спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її хресна матір ОСОБА_2 , з якою вона проживала однією сім`єю з 2012 року.
До початку їх спільного проживання ОСОБА_2 проживала у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
У зазначеній вище квартирі ОСОБА_2 була зареєстрована одна.

Позивач зазначає, що на початку 2012 року її хресна матір ОСОБА_2 переїхала жити по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із хворобою та подальшою смертю матері позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з якою вони перебували у дуже близьких та дружніх стосунках.
На день смерті матері позивачу було 17 років і ОСОБА_2 її всіляко підтримувала та по суті замінила їй матір.
Позивачка вказує, що у ОСОБА_2 , окрім позивача, інших родичів та близьких людей не залишилося, оскільки вона не була одруженою, дітей не мала, а тому була самотньою, єдиними близькими їй людьми була позивач та її покійна матір.
ОСОБА_2 також була похилого віку і в подальшому вже позивач допомагала їй в побуті, лікуванні, доглядала за нею коли вона не могла самостійно дбати про себе, аж до самої її смерті.
Із початку 2012 року і до дня своєї смерті її хресна матір ОСОБА_2 проживала з нею у батьківському будинку її матері за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведені вище обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є сусідами, так як проживають у будинках поруч, а тому їм відомі обставини, що є предметом доказування.
Позивач вказує, також те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті проживала разом із нею в АДРЕСА_1 , підтверджується постановою про призначення судово-медичної експертизи від 17.03.2021, винесеною слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, якою встановлено, що її хресна матір ОСОБА_2 померла за адресою: АДРЕСА_1 .
Останній період життя ОСОБА_2 була дуже важкою, так як вона хворіла, позивач весь час була біля неї та здійснювала необхідний догляд за нею, так як вже було зазначено вище, після смерті її матері окрім неї вона немала більше родичів чи близьких людей.
Після того як ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, позивач взяла на себе поховання та всі витрати, оскільки в ОСОБА_7 не було родичів і вона проживала разом з позивачем, то свідоцтво про смерть було видано позивачу.
Із метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. щодо питання оформлення спадщини, де їй було надано відповідь про необхідність звернутися до суду.
Спадщину за померлою ОСОБА_2 вона прийняла фактично, так як проживала з нею до дня її смерті в одному будинку, а також вона у визначений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Матей Р.І. із заявою про прийняття спадщини, за наслідками розгляду якої їй було надано витяг про заведення спадкової справи №14/2021, номер у спадковому реєстрі 67897170.
Оскільки позивач проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, то у відповідності до вимог ст. 1264 ЦК України її слід визнати спадкоємцем четвертої черги за законом після її смерті.
Встановлення факту проживання однією сім`єю і визнання спадкоємцем четвертої черги необхідно позивачу для оформлення спадщини.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 серпня 2024 року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2012 року однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як позивачем не було доведене наявності між особами дійсних відносин, який б носили характер сімейних, що вони були пов`язані спільним веденням господарства та мали взаємні права і обов`язки. Твердження про те, що позивачка допомагала померлій ОСОБА_2 у побуті, лікуванні та доглядала за нею до її смерті взяла на себе поховання та всі витрати не підтверджується жодними доказами. Також, підлягають сумніву твердження позивача, що вона весь час була з померлою і біля неї здійснювала необхідний догляд за нею і в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на придбання майна для спільного користування, проведення спільного ремонту, спільну участь у витратах на її утримання, спільне харчування, придбання продуктів для спільного стану, придбання медикаментів та інше. Крім того, у даній справі пред`явлено вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю і визнання спадкоємцем четвертої черги для подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої, оскільки відсутні інші спадкоємці які мають на це право, обрано неналежного відповідача - виконавчий комітет Ужгородської міської ради, який має право відповідати за позовом.
Заслухавши пояснення представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради Козак Г.М., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності і її неявка не перешкоджає розгляду справи у її відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є хресною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується посвідченням про хрещення і миропомазання народженого від 03.09.1995, метричний запис №281.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.03.2021.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 335703908 від 14.06.2023) ОСОБА_2 є власником в цілому квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Матір позивача - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 11.12.2009) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22.10.2012.
На початку 2012 року її хресна матір ОСОБА_2 переїхала проживати за місцем її проживання, а саме у батьківський будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із хворобою та подальшою смертю матері позивача, де вона допомагала ОСОБА_2 в побуті, лікуванні та доглядала за нею до її смерті і у подальшому позивачу було видано свідоцтво про смерть її хресної матері.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачкою долучено до матеріалів справи фотографії, які додано до клопотання про доручення доказів, про проживання її з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, та допитані були свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відомі їм обставини.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статтей 1216 та 1218 України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина перша статті 1220 ЦК України.)
Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України.
Згідно зі статтею1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень ч.ч. 2,4, ст.. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення та інших підстав, які не заборонені законом і не суперечать моралі суспільства.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідно встановити проживання однією сім`єю із спадкодавцем і на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі №694/646/20 (провадження № 61-5208 св) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги необхідні докази, які доводили б усій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.
При наданні оцінки доказом наданих позивачкою на підтвердження заявлених позовних вимог, судова колегія вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на придбання майна для спільного користування, проведення спільного ремонту, спільну участь у витратах на їх утримання, спільне харчування, придбання продуктів для спільного столу, придбання медикаментів.
Додані до матеріалів справи фотокартки не містять факти їх виготовлення, хто на них зображений, за яких обставин зроблені і наявність таких фото не можуть свідчити про наявність факту спільного проживання однією сім`єю позивачки не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Посилання позивачки на постанову про призначення судово - медичної експертизи 17.03.2021 року не може свідчити про перебування її з померлою і біля неї здійснювався необхідний догляд за нею.
Із пояснень свідків вбачається, що вони носять у цілому загальний характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у цих правовідносинах.
Разом з тим, у разі відсутності спадкоємців померлої особи на пред`явлення позову про визнання спадщини від умерлого має територіальна громада м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, а не виконавчий комітет Ужгородської міської ради.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1,2, 4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог із вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу виконавчого комітету Ужгородської міської ради задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 серпня 2024 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 серпня 2026 року.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ