308/6091/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2026 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю правопорушника – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

15.04.2026 року о 08 год. 36 хв. ОСОБА_2 , повторно протягом року, по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , 2014 року народження, внаслідок чого у квартирі бруд та антисанітарні умови проживання.
Зазначеними діями ОСОБА_2 вчинила дії передбачені ч.2 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнала.
Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного.
У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 770270 від 15.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.04.2026 року, фотоматеріалами, рапортом старшого інспектора чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 15.04.2026 року (ЄО № 6717 від 15.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 15.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 15.04.2026 року, актом обстеження умов проживання від 15.04.2026 року, рапортом начальника СЮП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 15.04.2026 року, копією постанови Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2025 року у справі № 308/13381/25 згідно якої ОСОБА_1 за результатом розгляду протоклу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 767137 від 04.09.2025 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження, наявними у матеріалах справи, поясненнями правопорушника у судовому засіданні.
Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпечності, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 184 КУпАП, а саме у виді штрафу.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 23, 33, 184 ч.2, 283-285, 287-294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) грн., зі сплатою судового збору в розмірі 665,60 грн., на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати особою штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук