П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18685/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
16 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2025/000248/2 від 13.10.2025., 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA400000/2025/000248/2 від 13.10.2025.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товариство з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.03.2024. Основний вид господарської діяльності - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.
09.10.2025 між позивачем (покупець) та фірмою "Volodymyr Schneider Automobile" (продавець) укладений контракт №67, згідно з яким продавець зобов`язується передати покупцю у власність транспорті засоби згідно з рахунком, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену цим контрактом грошову суму (ціну), зазначену у рахунку-фактурі (пункт 1). Відповідно до пункту 4 контракту умовами поставки товару є DAP - Хмельницький (згідно з "Incoterms-2010"). Відправка товару здійснюється до міста Хмельницький згідно з рахунком -фактурою, інвойсом, тощо.
На виконання контракту здійснена поставка товару, а саме: моторний транспортний засіб для перевезення 10-ти осіб і більше: автобус марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів 2143 см3., потужність 120 кВт; загальна кількість сидячих місць, включаючи місце водія за реєстраційними документами - 22, призначений для перевезення пасажирів, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2014,-модельний рік виготовлення - 2014, виробник: MERCEDES-BENZ (DE), торговельна марка - MERCEDES-BENZ та 13.10.2025 до митного оформлення подана митна декларація №25UA400040024086U0. Митна вартість товару заявлена в розмірі 6000,00 євро (графа 45 МД) з розрахунку ціни товару в розмірі 6000,00 євро (графа 42 МД), а метод визначення митної вартості вказаний основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (лівий підрозділ графи 43 МД). На підтвердження заявлених відомостей позивач долучив: рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) 2267/2025 від 09.10.2025, декларацiю про походження товару (Declaration of origin) 2267/2025 від 09.10.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 03886752 від 07.11.2022, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 67 від 09.10.2025, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.013586-25 від 13.10.2025.
13.10.2025 відповідач повідомив позивача про необхідність надання документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: якщо рахунок сплачено, першочергово – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Оскільки зазначені документи не були надані, митний орган повторно направив повідомлення із зазначенням виявлених розбіжностей та пропозицію про надання документів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення.
Позивач повідомив відповідача про те, що усі основні документи для підтвердження митної вартості надані, інші документи для підтвердження митної вартості відсутні.
13.10.2025 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA400000/2025/000248/2 в сторону збільшення за резервним методом. У рішенні відповідач зазначив, що: заявлена митна вартість – 6000 Євро не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення подібних товарів (19000 Євро) на інших митницях Держмитслужби; існує ризик незаявлення до митного оформлення витрат на перевезення товару до місця ввезення на митну територію України, оскільки товар переміщується на митну територію України безпосередньо імпортером, що випливає з зазначеного в поданій попередній митній декларації, при цьому до митного оформлення заявлені умови поставки DAP, згідно з якими витрати на доставку товару мають здійснюватись продавцем; наявні розбіжності в частині країни відправлення (Німеччина) та місця реєстрації автомобіля (Іспанія); в поданому рахунку-фактурі зазначено, що сума рахунку-фактури отримана готівкою та дата доставки після оплати – 09 жовтня 2025 року, хоча жодних документів, які б підтверджували розрахунок між сторонами до митного оформлення не надано. Крім того, це суперечить умовам оплати, передбачених зовнішньоекономічним контрактом, відповідно до умов якого оплата за товар повинна проводитись на рахунок продавця; продавець товару не відповідає його власнику, який зазначений в свідоцтві про реєстрацію на автомобіль, отже, існує ризик незаявлення до митного оформлення посередницьких послуг з продажу товару, в тому числі комісійної та брокерської винагороди.
Джерелом числового значення митної вартості товару є подібна модель транспортного засобу 2014 року виготовлення, який ввозився з Німеччини на умовах поставки DAP, та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт) за рівнем митної вартості 19000 Євро (МД від 08.09.2025 № 25UA204130015302U9), згідно з якою здійснено митне оформлення в максимально наближений час. Коригувань на обсяг партії не здійснювалося, оскільки оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за МД від 08.09.2025 № 25UA204130015302U9, коригування на комерційні умови не здійснювалось, так як ідентична модель транспортного засобу за вищевказаною МД поставлялася в рамках посередницького контракту (4100).
Частиною другою статті 19 Конституції України визначений обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант, який заявляє митну вартість товару, має право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідні і обґрунтованим.
За змістом частин 2 і 3 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійни і обґрунтованим.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним і обґрунтованим.
Згідно з частинами першою і другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
13.10.2025 позивач подав до митного органу митну декларацію №25UA400040024086U0, якою заявлений до митного оформлення імпортований товар. Митна вартість визначена за ціною контракту. Умовами поставки товару є DAP - Хмельницький.
Термін DAP Інкотермс 2010 (поставляється на місце) означає, що продавець доставляє товар, коли товар знаходиться у розпорядженні покупця на транспортних засобах, що прибувають, готових до розвантаження у зазначеному місці призначення. Відповідно до умов DAP, ризик переходить від продавця до покупця з пункту призначення, зазначеного у договорі постачання. Продавець здійснює поставку, коли товар надано у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув, готовим до розвантаження, у погодженому місці призначення.
Таким чином, згідно з умовами поставки Інкотермс, які вказані у графі 20 митної декларації, - DAP, Хмельницький, - обов`язок щодо перевезення товару та власний рахунок до погодженого сторонами місця призначення - м. Хмельницький покладений на продавця (фірма "Volodymyr Schneider Automobile").
Разом з тим, згідно з інформацією з електронних баз митниці доставка транспортного засобу, вказаного у поданій декларантом попередній митній декларації ЕЕ № 25UA400000913385U5 від 10.10.2025, здійснена фірмою перевізником ТОВ "КАРКОННЕКТ БУС ЮА".
Відповідно частин першої - третьої статті 259 МК України попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України. Попередня митна декларація подається декларантом до митного органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.
За змістом Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1327/21684, графа 40 “Загальна декларація / попередній документ” заповнюється, якщо поданню МД передувало оформлення тимчасової, попередньої, періодичної, спрощеної МД, МД, за якою ці товари поміщувалися в останній митний режим, що передує заявленому, або іншого документа, який при оформленні товару в митний режим, що передує заявленому, використовувався замість МД.
Незважаючи на те, що у попередній митній декларації позивач вказав, що самостійно здійснював транспортування транспортного засобу, придбаного на умовах DAP Хмельницький, до митного оформлення не надав документи, які підтверджують вартість витрат на перевезення товару, та не включив зазначені витрати до його митної вартості.
Водночас позивач не заперечує ані факт перевезення придбаного транспортного засобу від його продавця до Хмельницького за власний кошт. Не заперечує того, що саме він здійснив транспортування придбаного транспортного засобу, ввезеного на територію України в митному режимі імпорту, який повинен бути знятий з обліку в країні його реєстрації і при цьому здійснюється страхування, тому відповідно до частини 1 статті 78 КАС України вказані обставини є визнаними Позивачем.
Суд також враховує, що в поданому рахунку-фактурі зазначена сума отримана готівкою та дата доставки після оплати - 09.10.2025, хоча жодних документів, які б підтверджували розрахунок між сторонами до митного оформлення не надані позивачем. Крім того, це суперечить умовам оплати, передбачених зовнішньоекономічним контрактом, відповідно до умов якого оплата за товар повинна проводитись на рахунок продавця (пункт 6 контракту №22).
Посилання представника позивача на відсутність у спірному рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом суд вважає необґрунтованим, оскільки у графі 33 оскаржуваного рішення наведене порівняння характеристик оцінюваного товару, впливу, здійснене пояснення щодо коригувань на обсяг партії, умови поставки.
Відповідно до пунктів 7 та 8 частини 3 статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, має право: у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
З огляду матеріалів справи судом встановлено, що ні у позовній заяві, ні у долучених до відзиву документах відсутня вимога товариства щодо такого роз`яснення, не надано такої представником позивача і в ході судового розгляду справи.
Враховуючи розбіжності в документах, поданих декларантом, відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, суд зазначає про обґрунтовані сумніви митниці щодо відомостей стосовно ціни, що фактично сплачена за товар.
Документи, подані позивачем не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, містять розбіжності, і не підтверджують відсутність впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Враховуючи викладене, відповідач правомірно визначив митну вартість імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано з врахуванням поданих документів доданих до митної декларації.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводі, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРКОННЕКТ БУС ЮА" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Курко О. П.