Справа № 163/767/26
Провадження № 3/163/621/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року місто Любомль
Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,
з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,
розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0186/UA205000/2026 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ПП «ГОЛДКАР» (код ЄДРПОУ 44298630), РНОКПП НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 , як директор ПП «ГОЛДКАР» (код ЄДРПОУ 44298630), через декларанта ПП «АГРО-ТЕХ-БРОК» під час митного оформлення товару «сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, бувший у використанні, марки DAF, моделі XF 460 FT…» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 10.11.2022 №22UA205170023867U6 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 52 919,42 грн. шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS0455858 від 08.11.2022, який містить неправдиві відомості та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вказаній митній декларації, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України. 
ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Давидюк О.Ф., будучи повідомленими про час та місце розгляду протоколу через електронну пошту, на розгляд справи в суд не з`явилися, заяв чи клопотань на адресу суду не надіслали. 
За клопотаннями сторони захисту попередні судові засідання вже відкладалися, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних матеріалів справи. 
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.
Дослідженням доказів по справі встановлено таке.
Факт ввезення на митну територію України в адресу ПП «ГОЛДКАР» (код ЄДРПОУ 44298630) товару «сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування, бувший у використанні, марки DAF, моделі XF 460 FT…» і випуск його у вільний обіг підтверджується копією митної декларації ІМ40ДЕ від 10.11.2022 №22UA205170023867U6. 
Товар заявлений у митному режимі імпорт, його продавцем і відправником зазначена чеська компанія «KOWALIK Transport s.r.o.».
Декларування товару здійснювала уповноважена від ПП «АГРО-ТЕХ-БРОК» особа ОСОБА_2 .
Керівником фірми отримувача товару ПП «ГОЛДКАР» на дату декларування товару був ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок». 
У графі 36 митної декларації заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AS0455858 від 08.11.2022, у якій органом його видачі зазначено митницю в Кельце Республіки Польща.
На вчинений Держмитслужбою запит уповноважений митний орган Республіки Польща листом від 08.10.2025 № 2601-IOA.4331.175.2024 повідомив, що під час порівняння сертифікатів EUR.1, зокрема EUR.1 № PL/MF/AS0455858 від 08.11.2022, поданого Митним управлінням у Стараховіцах, та сертифікатів, надісланих митним органом України, були виявлені розбіжності в інформації про дані експортера, отримувача товару, виду товару чи дати реєстрації. 
З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП Волинської митниці у доповідній записці від 31.10.2025 № 15/15-03/12327 констатувала, що сертифікат EUR.1 № PL/MF/AS0455858 від 08.11.2022 не відповідає вимогам ст.16 Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, а товар, що в ньому зазначений, не підпадає під преференційний режим відповідно до положень Додатку І Конвенції в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. У зв`язку з чим управлінню контролю та адміністрування митних платежів доручено здійснити контрольно-перевірочні заходи щодо платника податків ПП «ГОЛДКАР».
Актом документальної невиїзної перевірки від 05.06.2026 № 58/26/7.13-19/17/44298630 встановлено порушення ПП «ГОЛДКАР» під час декларування товару «транспортні засоби» вимог: 
- статтей 15,16 розділу V Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, ч.1 ст.257, ч.5 ст.280, ч.1 ст.281 МК України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за аналізованою у справі митною декларацією на суму 44 099,52 грн;
- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за аналізованою у справі митною декларацією на суму 8 819,90 грн.
Загальна сума недоплачених до Державного бюджету України митних платежів за митною декларацією становить 52 919,42 грн. 
Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару. 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. 
Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару. 
Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Стаття 336 МК України визначає, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (п.8).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.
Згідно із ч.2 ст.458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:
1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;
2) поясненнями свідків;
3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;
4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності;
5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ПП «ГОЛДКАР» і випуск у вільний обіг товару за аналізованою по справі митною декларацією типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифіката з перевезення товару EUR., який, як встановлено за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща, містить неправдиві відомості через наявність у ньому розбіжностей із сертифікатом з аналогічним номером, що перебував у розпорядженні польського митного органу, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність заявлення в митній декларації преференції за кодом 410 і, як наслідок, про неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України. 
Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифіката з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 підприємство ПП «ГОЛДКАР». 
Про такий висновок також свідчить розмір недоплачених до Державного бюджету України митних платежів, які сплачуються саме покупцем товару. 
Жодної економічної вигоди у використанні сертифіката EUR.1 для продавця товару - чеської компанії «KOWALIK Transport s.r.o.» по справі не вбачається. 
Від дня складання протоколу про порушення митних правил (19 березня 2026 року) та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним іноземним органом сертифіката з перевезення товару EUR.1 ОСОБА_1 не пред`являв, жодних заходів для цього не вчиняв, хоча для цього мав реальну можливість та достатньо часу. 
Будь-якого логічного та розумного пояснення своєї непричетності до викладених в протоколі обставин, які призвели до безпідставного заявлення преференційного режиму при розмитнення товару, ОСОБА_1 ні митному органу, ні суду не надав.
Така пасивна поведінка не притаманна добросовісному контрагенту у договірних комерційних правовідносинах, у тому числі з огляду на обсяг і характер адміністративної відповідальності, а інколи й кримінальної. 
Зазначене у своїй сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про умисність дій ОСОБА_1 , спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1, який містить неправдиві відомості. 
Відповідь митних органів Республіки Польща здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.5 ч.1 ст.352 МК України, ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований. 
Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів указану відповідь іноземного митного органу, по справі не здобуто. 
Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
В силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 , будучи на момент подання аналізованої по справі митної декларації типу ІМ40ДЕ керівником ПП «ГОЛДКАР», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил.
Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом, тому він підлягає відповідальності в межах санкції даної норми. 
Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на порушника слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.
З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.
Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя -
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 52 919 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 42 копійки.
Штраф у розмірі 52 919 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 42 копійки підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області А.Л. Гайдук