Справа № 473/2587/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
"15" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретарів судового засідання Ракуленко Є.Ф., Манучарян А.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
ВСТАНОВИВ
у травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 12425,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 07 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 79075349. Відповідно до договору ТОВ «ФК «Ірбіс» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 3500,00 грн зі строком користування коштами протягом 90 днів, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 05 лютого 2022 року), а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5% на день від суми залишку заборгованості за кредитом (пільгова процента ставка, яка підлягає застосуванню з 07 листопада 2021 року до 07 грудня 2021 року), у розмірі 3% на день від суми залишку заборгованості за кредитом (стандартна процентна ставка, яка підлягає застосуванню з 08 грудня 2021 року до 05 лютого 2022 року).
01 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Ірбіс» уклало з ТОВ «ФК «Позика» договір факторингу №01092025/01, за яким ТОВ «ФК «Ірбіс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 79075349 від 07 листопада 2021 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 12425,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8925,00 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Міньковська А.В. не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 07 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 79075349. Відповідно до договору ТОВ «ФК «Ірбіс» зобов`язалося надати та надало відповідачці кредит у розмірі 3500,00 грн зі строком користування коштами протягом 90 днів, а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 05 лютого 2022 року), а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,5% на день від суми залишку заборгованості за кредитом (пільгова процента ставка, яка підлягає застосуванню з 07 листопада 2021 року до 07 грудня 2021 року), у розмірі 3% на день від суми залишку заборгованості за кредитом (стандартна процентна ставка, яка підлягає застосуванню з 08 грудня 2021 року до 05 лютого 2022 року).
01 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Ірбіс» уклало з ТОВ «ФК «Позика» договір факторингу №01092025/01, за яким ТОВ «ФК «Ірбіс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору № 79075349 від 07 листопада 2021 року.
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1ст.627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1ст. 628 ЦК України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ірбіс» з дотриманням положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили в ньому усі істотні умови, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином відповідачка набула статусу, прав та обов`язків позичальниці в кредитних правовідносинах.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
З матеріалів справи також убачається, що ТОВ «ФК «Ірбіс» виконало взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальниці кредитних коштів на зазначену останньою банківську картку, що підтверджується повідомленням ТОВ «УПР» від 24 жовтня 205 року. 
Зі свого боку відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідачки становить 12425,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8925,00 грн.
Вказана заборгованість повністю узгоджується з умовами договору, підтверджується відповідним розрахунком, який не спростований відповідачкою.
За таких обставин, заборгованість за кредитним договором на підставі ст.ст.526,530 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в розмірі 2662,40 грн.
Водночас, витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних доказів щодо понесення обумовлених витрат саме в межах вказаної цивільної справи.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17, літера Б, ідентифікаційний код 39493634, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 79075349 від 07 листопада 2021 року в розмірі 12425,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 3500,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 8925,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17, літера Б, ідентифікаційний код 39493634, судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя         Л.В. Лузан