СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/381/26 
Провадження № 3/684/100/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 	с-ще Стара Синява	

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Худенко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли із Головного управління Державної податкової служби в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , директор ТОВ « АР ІВКИ», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Могилів-Подільським МРВ УМВС України в Вінницькій області 14 грудня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2360/10/22-01-23-06/37329151 від 18.06.2026 директор ТОВ «АР ІВКИ» (вул. Польова, будинок 8-А, с. Івки, Хмельницька область, Хмельницький район) ОСОБА_1 вчинив правопорушення ведення податкового обліку, яке полягало в порушенні вимог підпункту 103.3, 103.3 статті 103, підпункту 141,4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України при здійсненні виплат на користь нерезидента «AGRO REGION STOCKHOLM HOLDING AB» (Королівство Швеція) доходів із джерелом їх походження з України у вигляді дивідендів, під час здійснення яких не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та їх рахунок та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на загальну суму – 5 568 822,60 гривень за 2021 рік, в т.ч.: II квартал 2021 року – 5 568 822, 60 гривень.
До початку розгляду справи судом від захисника ОСОБА_1 - адвоката Глебської Ю.В. надійшло заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. У вказаному запереченні адвокат зазначила, що підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_1 є акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АР ІВКИ» №11514/22-01-23-06/37329151 від 18 червня 2026 року. При цьому, зазначила, що ТОВ «АР ІВКИ», не погоджуючись з висновками акта від 18.06.2026 № 11514/22-01-23-06/37329151, подало до Головного управління ДПС у Хмельницькій області заперечення на вказаний акт перевірки. Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Також відповідно до п. 56.22 ст. 56 ПК України, якщо платник податків оскаржує рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та/або до суду, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може ґрунтуватися виключно на цьому рішенні до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом. Вважає, що до остаточного вирішення спору, факт допущення порушень не є встановленим, а тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності, і відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення. Враховуючи вищенаведене, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. 
Окрім того, адвокат звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті. Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Адвокат зауважила, що виплату дивідендів ТОВ «АР ІВКИ» здійснено на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства у 2021 році. Враховуючи, що зазначене правопорушення не є триваючим, а з дня його вчинення минуло більше трьох місяців, вважає, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення № 684/381/26 , строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Разом із тим, у судове засідання в режимі відео конференції брала участь захисник ОСОБА_1 – адвокат Глебська Ю.В.
Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не обов`язковою, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення адвоката Глебської Ю.В. та дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Норма ч. 1 ст. 163-1КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
Уповноваженими особами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення № 2360/10/22-01-23-06/37329151 від 18 червня 2026 року та акт перевірки від 18 червня 2026 року № 11514/22-01-23-06/37329151 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АР ІВКИ».
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно із п.56.4 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.
Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.
Згідно із пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Окрім того, відповідно до положень статті 56 Податкового кодексуУкраїни рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Положеннями пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки. Суд констатує той факт, що у протоколі відсутнє посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення.
Враховуючи, що процедура адміністративного оскарження триває, тобто акт перевірки контролюючого органу (та, відповідно, порушення, вказані у ньому, сума грошового зобов`язання) є неузгодженими, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість немає підстав, отже він не може бути визнаний доказом вини, в той же час інші докази, які б доводили вчинення цього правопорушення, в справі відсутні. До остаточного вирішення оскарження (адміністративного та/або судового) факт допущення правопорушення є невстановленим.
Відповідно, сам факт складання протоколу не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Так само й акт перевірки є лише документом, що фіксує певні обставини, проте не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
Відтак, за відсутності відомостей про узгоджену суму грошового зобов`язання немає підстав для притягнення особи до відповідальності за порушення порядку податкового обліку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя вважає, що відсутні підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
Окрім того, закривати провадження ще й за п.7 ст.247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КупАП, на що посилається захисник в своєму запереченні, не має підстав, так як таке закриття провадження не є реабілітуючим.
Керуючись ст.ст. 38, 247, 276-280, 283-285, 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Старосинявський районний суд Хмельницької області. 

Суддя             Інна ХУДЕНКО