Справа № 991/10075/25
Провадження 1-кп/991/123/25

У Х В А Л А 
іменем України

25 серпня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), 
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_16 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 52017000000000802 від 17.11.2017 за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Тисівці Сторожинецького району Чернівецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 212, ч.3 ст. 27 ч.4 ст.345-1, ч. 3 ст. 368 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Старий Вовчинець, Глибоцького району, Чернівецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 212 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чернівці, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 212 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Луковиця, Глибоцького району, Чернівецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 212, ч.3 ст. 27 ч.4 ст.345-1 КК України,
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця АДРЕСА_5 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 , громадянин України, Румунії та Молдови, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 212 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт. Кельменці, Кельменецького району, Чернівецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_7 , громадянин України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. На розгляді у Вищому антикорупційному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000802, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.4 ст.345-1, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.4 ст.345-1 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.212 КК України.
1.1. Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_16 надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане клопотання мотивоване тим, що за запитом Національного антикорупційного бюро України від 07.02.2018 до компетентних органів Румунії ініційовано отримання інформації щодо здійснення зовнішньоекономічних операцій. З 13.12.2019 детективи НАБУ перебували у відрядженні у Республіці Румунія, під час якого отримали матеріали виконання запиту про міжнародну правову допомогу в 40 (сорока) томах.
На переконання захисника, перевірка дотримання детективами НАБУ встановленого законом порядку переміщення цих матеріалів через митний кордон України та їх митного оформлення має вирішальне значення для оцінки таких доказів з точки зору належності, допустимості та законності їх результатів. Водночас самостійно отримати відомості щодо перетину кордону детективами НАБУ та належного декларування матеріалів виконання запиту не видається можливим, оскільки така інформація містить персональні дані та відомості про проходження служби. 
1.2. З огляду на викладене, захисник просить надати тимчасовий доступ до відомостей з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема інформації про виїзд та в`їзд конкретного переліку детективів НАБУ в зоні діяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також про декларування та переміщення через кордон матеріалів виконання запиту про міжнародну правову допомогу в кількості 40 томів у період часу 13.12.2019 по 17.12.2019.

2. У судовому засіданні учасники висловили такі позиції:
2.1. Захисник ОСОБА_16 підтримав клопотання про тимчасовий доступ до запитуваних матеріалів. Основною метою такого отримання зазначив встановлення, яким чином відбувалась процедура переміщення матеріалів міжнародної правової допомоги через кордон.
2.2. Захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 підтримали клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
2.3. Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. Зазначив, що КПК України чітко регламентує перелік нормативних актів, якими регулюється здійснення міжнародної правової допомоги. З огляду на це Митний кодекс України не визначає процедуру здійснення міжнародного співробітництва. Належність або неналежність виконання митних формальностей не може впливати на допустимість отриманих матеріалів міжнародної правової допомоги як доказів. Обставини перевезення матеріалів не стосуються процесуальних підстав і порядку їх отримання, визначених КПК України. 
2.4. Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

3. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, Суд дійшов таких висновків.
3.1. Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
3.2. У відповідності до підп. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України). 
3.3. Сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК України). Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, обвинувачений і його захисники.
3.4. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
3.5. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ серед іншого має бути вказано значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
3.6. У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. 
3.7. Згідно із ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
3.8. Своєю чергою доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України). Докази повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України). 
3.9. Доводи сторони захисту стосуються перевірки дотримання митних правил під час переміщення через кордон матеріалів міжнародної правової допомоги для оцінки допустимості таких доказів. 
3.10. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України (ч.1 ст.86 КПК України). Водночас положення кримінального процесуального закону не регламентують порядок переміщення доказів через кордон у разі їх отримання в порядку міжнародної правової допомоги та не встановлюють специфічні способи передання таких матеріалів, які б виключали можливість їх безпосереднього отримання компетентними органами України на території держави, яка виконала запит. Своєю чергою, Митний кодекс України або інші акти, які регулюють правила митного оформлення, не стосуються міжнародного співробітництва під час кримінального провадження. 
Відповідно до ст.7 Митного кодексу України митну справу становлять встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики.
3.11. Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 МК України під митним оформленням слід розуміти виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Водночас матеріали, отримані у порядку міжнародної правової допомоги, є матеріалами кримінального провадження, а тому вони не є товаром у розумінні митного законодавства. Їх переміщення через державний кордон не має комерційної чи господарської мети, а забезпечує виконання функції міжнародного співробітництва у кримінальному провадженні. Обставини переміщення матеріалів міжнародної правової допомоги через кордон не є тотожним переміщенню товарів з метою їх митного випуску. Необхідність застосування митних процедур визначається правовою природою конкретних предметів, які переміщують через кордон, та нормами митного законодавства. Втім, такі правила не поширюються на матеріали, отримані у порядку кримінального провадження. 
3.12. Дотримання правил декларування речей під час перетину державного кордону та/або наявність належно оформлених митних декларацій належать до сфери митних формальностей, які 1) не визначають порядок отримання матеріалів у порядку міжнародної правової допомоги, 2) не впливають на зміст отриманих матеріалів та їх достовірність, та 3) не свідчать про порушення процедури міжнародного співробітництва. Відтак, навіть можливі порушення митних формальностей при перетині державного кордону не можуть автоматично ставити під сумнів законність отримання матеріалів міжнародної правової допомоги. 
3.13. Заявляючи сумнів у дотриманні процедури отримання таких матеріалів, сторона захисту ототожнює різні за своєю правовою природою та змістом процеси - отримання матеріалів міжнародної правової допомоги та їх подальше фізичне переміщення через державний кордон. Водночас такий підхід не дає підстав для висновку про незаконність здійснення процедури міжнародного співробітництва виключно з огляду на порядок переміщення отриманих матеріалів через державний кордон. 
3.14. Крім цього, сторона захисту не навела переконливих і конкретних обставин, які б свідчили про доказове значення запитуваних відомостей, та не зазначила, які саме обставини, що мають істотне значення для цього кримінального провадження, можуть бути встановлені або спростовані завдяки отриманим відомостям, у тому числі в частині оцінки допустимості отриманих матеріалів міжнародної правової допомоги. При цьому сама сторона захисту не заперечувала ані факту отримання таких матеріалів, ані їх фактичного переміщення. Прагнення сторони захисту отримати такі відомості з метою перевірки дотримання їх митного оформлення без обґрунтування їх зв`язку із порядком отримання міжнародної правової допомоги та допустимістю відповідних матеріалів як доказів, не є підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. 
3.15. Відсутність заперечень з боку органу, у володінні якого перебувають запитувані відомості, автоматично не виключає потреби у перевірці наявності передбачених КПК України підстав для надання тимчасового доступу. Так само відповідні обставини не звільняють сторону захисти від обов`язку належним чином обґрунтувати необхідність отримання відповідних відомостей, їх зв`язок із предметом доказування та їх значення для кримінального провадження. 
Таким чином, згода володільця інформації не є самостійною та достатньою підставою для задоволення клопотання і застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Інакший підхід призвів би до ситуації, за якої судовий розгляд такого клопотання перетворювався на формальну процедуру, позбавлену змістовного судового контрою, та нівелював би процесуальне призначення інститутів кримінального провадження. 

4. З урахуванням викладеного, подане захисником клопотання не містить достатніх даних, які підтверджують підстави надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 159 - 164, 372, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя       ОСОБА_20 

Судді         ОСОБА_21 

ОСОБА_22