Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/271/26
Провадження № 3/279/1348/26
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2026 р.         м. Коростень 

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Івашкевич О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , дані РНОКПП в справі відсутні,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ :

17.08.2026 року, повторно після доопрацювання, до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №556979 від 02.01.2026 року слідує, що ОСОБА_1 02.01.2026 року о 01 годині 00 хвилин в м.Коростень по вул. Князя Володимира керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в Коростенській ЦМЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
З урахуванням вимог ч.1 ст.277 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був призначений на 08:30 годину 28.08.2026 року.
Про дату, час та місце розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом за місцем проживання останнього, що підтверджується довідкою Укрпошти.
ОСОБА_1 з`явився в судове засідання, з правами передбаченими ст.268 КУпАП ознайомлений, заперечив щодо притягнення його до відповідальності, оскільки долучені до протоколу матеріали не відповідають фактичним обставинам у справі.
Адвокат Барановський І.І., який представляє інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що подія сталась в ніч з 31.12.2025 на 01.01.2026 року, хоча у протоколах зазначено дату вчинення правопорушення 02.01.2026 року, крім того відеофіксація здійснена з невідомих пристроїв, відеозапис не містить відомостей про дату, час його застосування, і з цього приводу суд вже повертав матеріали справи на доопрацювання та належного оформлення до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, згідно з постановою судді Волкової Н.Я. від 03.03.2026 року та повторно постановою судді Івашкевич О.Г. від 16.07.2026 року, однак вказані недоліки усунуті не були. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та безпеки регулюються Законом України “Про дорожній рух” від 30 червня 1993 року № 3353-XII, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 14 Закону України “Про дорожній рух” встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.
Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 (далі-Інструкція №1452/735) з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.
Дослідивши матеріали справи, на підставі поданих до суду доказів, наявних відеозаписів суд дійшов висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення із застосуванням до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.
Судом досліджено відеозапис, здійснений працівниками поліції, який міститься на компакт-диску в матеріалах справи на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1  та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
З перегляду відеозапису, який долучено в якості доказу до матеріалів справи, слідує, що відео не відтворює номер реєстратора, яким він здійснювався, а також дати та часу вчинення. Тобто, відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 саме о 01:00 годині 02 січня 2026 року керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_2 . 
Долучені до справи два відеозаписи події за назвою "WhatsApp 2026.04.01" також не містять інформації щодо дати, часу його створення, крім того, що не відповідає вимогам відеофіксування на відеореєстратор поліцейського, встановленим Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зокрема у частині обов`язку поліцейського у процесі включення портативного відеореєстратора переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу, відеозапис містить маркування: 1-610-29ЕF1ЕВО-9А3F-11F1-В0А06-503644В8Е1С4.
Оскільки ОСОБА_1 та його захисник заперечують, що вказані у протоколах події мали місце 02.01.2026 року, а жоден з долучених до них доказів належним чином не підтверджує час вчинення правопорушення, матеріали справи двічі надсилались на доопрацювання до Коростенського РУП для долучення до матеріалів доказів, які достовірно підтверджують дату вчинення правопорушення, а саме 02.01.2026 року, доказів того, що фіксування події відбувалось на службовий відеореєстратор поліцейського, а не запис з невідомого пристрою під назвою "WhatsApp 2026.04.01", але зазначені недоліки усунуті не були, справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свідки та очевидці зазначеної події у протоколі не зазначені.
Отже, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на відео не зафіксовано. З наданого відеозапису неможливо встановити, чи взагалі мало місце вчинення водієм ОСОБА_1 вказаного у протоколі адміністративного правопорушення. 
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та виступає як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП). Разом з тим, відомості, вказані у протоколі мають узгоджуватися з іншими доказами у справі, зокрема показаннями свідків, відеозаписами, які в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).
У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції, зокрема право бути негайно і детально поінформованим про весь склад і суть обвинувачення, та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту закріплюють підпункти "a", "b" пункту 3 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод". Пункт 1 статті 6 Конвенції встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, відповідно до закону.
Отже, судовий процес у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. 
За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення, а саме ЕПР1 №556979 від 02.01.2026 року є недостатнім доказом у справі, оскільки не узгоджується з іншими доказами у справі, та не може свідчити про доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Рапорт працівника поліції згідно зі ст.251 КУпАП не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.05.2020 року у справі № 524/5741/16-а, крім того відомості, вказані у ньому суперечать відеозапису, зокрема у частині зупинки ТЗ поліцейськими.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Орган, який розглядає справу, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами. 
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.1 ст.130, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:    Оксана ІВАШКЕВИЧ