Справа № 694/1919/26 
Провадження № 3/694/472/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України

24.08.2026 

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж Ольга Юліанівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 12.01.2026 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.06.2026 серії ЕПР 1№691234, 12.06.2026 о 16:08 год. в м.Звенигородка по вул.Кримського, 46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Siera д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення вчинене повторно протягом року (Лисянський районний суд Черкаської області, накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП №700/1076/25 від 12.01.2026 року), чим порушив п. 2.1(а) ПДР. Відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП. 
Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що знав про те, що позбавлений прав керування, однак за кермо автомобіля сів, будучи в критичному стані, так як на даний час проживає сам, дружина та донька знаходяться за кордоном. Перебуваючи у ванній кімнаті, йому стало зле і він втратив свідомість, впав та вдарився головою, коли прийшов до тями, то викликав швидку допомогу, однак вона довго не їхала, а йому ставало все гірше. Він вирішив сам поїхати до лікарні. В цей час був зупинений працівниками поліції. Після оформлення протоколу, приїхала швидка допомога та забрала його до лікарні, про що надав суду медичні документи. Зазначив, що діяв в умовах крайньої необхідності під загрозою своєму життю.
Адвокат Терещенко Р.В. підтримав доводи свого клієнта та надав підтверджуючі документи про те, що ОСОБА_1 дійсно отримав травму та був госпіталізований 12.06.2026 до стаціонарного відділення КНП «Уманська центральна міська лікарня Уманської міської ради до відділення нейрохірургії. Час перебування у стаціонарі з 12.06.2026 по 25.06.2026. Просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто дії особи, які відповідають диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.
Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до п. 2.1(а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Отже, обов`язковою ознакою настання відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП є повторність вчинення правопорушення протягом року.
Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно з п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).
З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягненню за вчинення однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП).
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
Відповідно до ст. 289 КУпАП на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови може бути подано скаргу, а згідно ч. 1 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Статтею 299 КУпАП передбачено, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.126 КУпАП, до матеріалів адміністративної справи долучено копію постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 12 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Однак, відомостей про те, чи ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності саме за ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП матеріали справи не містять, що позбавляє суд можливості перевірити і визнати доведеними обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині того, що правопорушення вчинено повторно і має бути кваліфіковано саме за ч.5 ст.126 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 12.06.2026 повторно протягом року не підтверджений належними доказами, а саме про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, і така кваліфікуюча ознака ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторність, в даному випадку відсутня.
Окрім того, наданими до матеріалів справи документальними доказами підтверджуються ті обставини, що12.06.2026 ОСОБА_1 керував автомобілем в критичному стані (передінсультний стан), рятуючи своє життя, в умовах крайньої необхідності. 
Так, виходячи з довідки Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги від 30.06.2026, ОСОБА_1 12.06.2026 викликав швидку допомогу у зв`язку із скаргами на нестабільну слабкість в лівій половині тіла, сильний головний біль наростаючого характеру. Бригада швидкої надала допомогу, встановивши попередній діагноз – підозра на гостре порушення мозкового кровообігу. Інсульт не уточнений, загальний стан – важкий. Пацієнта госпіталізовано до Уманської районної лікарні.
З наданого витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №57/25/972/В від 21.07.2025 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено інвалідність 2 групи, що підтверджується також і Довідкою МСЕК від 27.09.2024.
З виписки з медичної карти амбулаторного хворого №5815 від 5.06.2026 вбачається, що ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в умовах лікарні у відділенні нейрохірургії з 12.06 по 25.06.2026, йому призначено лікування медичними препаратами.
Суду надано також медичні документи лікувально-діагностичного центру «Вікторія» від 12.06.2026 про проходження КТА голови та шиї від дуги аорти.
Зазначені документи в сукупності свідчать про те, що одразу після оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, його забрала бригада швидкої допомоги за його викликом, здійсненим перед тим, як він сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 було госпіталізовано з підозрою на інсульт, він проходив лікування упродовж 13 днів в умовах нейрохірургічного відділення лікарні.
Виходячи з таких обставин, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Ольга Юліанівна Смовж