Дата документу  Справа № 333/1975/26 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/806/26 | Головуючий у 1-й інстанції Наумова І.Й.
Єдиний унікальний №333/1975/26 | Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія – ч.1 ст.172-6 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі прокурора Фоміної Г.В., Гоги В.В. і його захисника Дерев`янко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дерев`янко Ірини Олександрівни на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 ),
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 07.06.2025 року ОСОБА_1 після звільнення з посади контролера І категорії 4 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони ТУ Служби судової охорони у Запорізькій області з 08.10.2024 року, будучи згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.172-6 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Дерев`янко І.О. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивувала тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки всім обставинам справи у сукупності, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить обґрунтованих для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Захисник акцентує увагу на тому, що у ОСОБА_1 були наявні поважні причини пропуску строку подання декларації, оскільки останній з 26.03.2025 року по 19.05.2025 року перебував у навчальному центрі військової підготовки, після проходження якої продовжив несення військової служби в лавах ЗСУ.
На переконання апелянта, наведені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Дерев`янко І.О., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову судді залишити без змін; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Порівнюючи наявні матеріали провадження з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Правовою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності в Україні є наявність в діях особи (або бездіяльності) складу адміністративного правопорушення. При цьому, наявність усіх елементів складу складу адміністративного правопорушення є обов`язковим для правової кваліфікації конкретного діяння.
Об`єктивна сторона передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення характеризується не лише несвоєчасним поданням декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Водночас пропуск такого строку законодавцем пов`язано саме з відсутністю у особи поважних на те причин, про що чітко зазначено у вказаній частині статті КУпАП.
Таким чином, відсутність поважних причин пропуску встановленого законом строку подання відповідної декларації є спеціальною підставою для встановлення в діях особи складу передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.
Перевіряючи наявність усіх елементів складу складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Питання поважності пропуску ОСОБА_1 встановленого законом строку подання відповідної декларації було предметом перевірки суду першої інстанції, яким в оскаржуваному судовому рішенні констатовано відсутність таких причин.
Однак, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши сукупність зібраних доказів, у співвідношенні з доводами апеляційної скарги захисника, не може погодитись із таким висновком у зв`язку з наступним.
Судом першої інстанції належної юридичної оцінки вказаним обставинам не надано. Більш того, мотиви відхилення заявлених стороною захисту доводів в частині поважності пропуску ОСОБА_1 строку на подання відповідної декларації містять хронологічну невідповідність.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення з матеріалів провадження не встановлено достатніх і переконливих доказів на підтвердження того факту, що несвоєчасне подання декларантом щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), супроводжувалось відсутністю поважних причин.
Так, згідно наявного в матеріалах справи витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №85 від 26.03.2025 року вбачається, що солдата ОСОБА_1 , прийнятого на військову службу за контрактом на посаду курсант навчального взводу навчальної роти, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 26.03.2025 року(а.п.13).
Таким чином, починаючи із вказаного дня ОСОБА_1 проходив спеціалізоване навчання, необхідне для проходження військової служби, на яку останній вступив добровільно на контрактній основі.
Апеляційний суд зауважує, що з матеріалів провадження встановлено, що кінцевим терміном подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік (після звільнення), є 01.04.2025 року.
Водночас військова підготовка ОСОБА_1 у відповідному структурному підрозділі розпочата з 26.03.2025 року і тривала до 19.05.2025 року, що підтверджується змістом витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №139 від 19.05.2025 року (а.п.14).
Отже, кінцевий термін подання ОСОБА_1 відповідної декларації припадав на період проходження останнім військової підготовки (навчання), як це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відомостями відповідних витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), долучених до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції не залишає поза увагою й обставини того, що в умовах повномасштабного вторгнення рф на територію України слід більш виважено підходити до оцінки тих людей, які проявили себе як захисники держави.
Слід відмітити, що проходження особою, яка притягається до адміністративно відповідальності, військової служби в умовах воєнного стану красномовно свідчить про суспільно корисну поведінку такої особи та усвідомлення значущості цього обов`язку.
Апеляційний суд враховує, що станом на день апеляційного перегляду ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу в лавах ЗСУ та згідно наданої в судовому засіданні службової характеристики від 20.08.2026 року він характеризується позитивно. 
Обставини проходження ОСОБА_1 військової підготовки (навчання) в період з 26.03.2025 року по 19.05.2025 року, апеляційний суд розцінює, як такі, що виникли внаслідок об`єктивних причин, не залежали від волі ОСОБА_1 , а також невід`ємно пов`язані з відсутністю на момент проходження військовослужбовцем профільної підготовки доступу до мережі Інтернет, що виключає можливість подання електронної декларації.
На переконання апеляційного суду, вищенаведене свідчить про поважність пропуску декларантом встановленого законом строку подачі декларації.
Дане твердження суду апеляційної інстанції не спростовано прокурором, яка була присутня під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
За наведеної сукупності обставин, апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події і складу передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.
Отже, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Дерев`янко Ірини Олександрівни задовольнити.
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 квітня 2026 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар