П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8137/24 	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕТЕЙ ТОП" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И Л А :

26 серпня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕТЕЙ ТОП» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 27.05.2024 року №1230914290704 та №1236014290704, якими зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «ПРОМЕТЕЙ ТОП» задоволено, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2026 року – скасовано з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 27.05.2024 року №1230914290704 та №1236014290704 у повному обсязі.
26 червня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ТОВ "ПРОМЕТЕЙ-ТОП" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн.
01 липня 2026 року ГУ ДПС в Миколаївській області подало клопотання про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП» про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Розглянувши подану представником позивача заява про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно приписів ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу вищевикладеного, видно, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 922/902/19.
Як вбачається з матеріалів справи, договором про надання правничої допомоги, укладеним між адвокатським бюро «МАКАРЧУК І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого Макарчука Леоніда Леонідовича, який діє на підставі статуту та ТОВ «ПРОМЕТЕЙ-ТОП», 01 серпня 2024 року укладено договір про правову допомогу, зокрема, для представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення адміністративного судочинства.
Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову (правничу) допомогу, визначається сторонами окремим Додатком, який є невід`ємною частиною цього Договору і набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін.
Протоколом погодження договірної ціни, яка є додатком № 2 до вищезазначеного договору, сторони погодили вартість оплати послуг.
Тобто фактично між сторонами договору узгоджено фіксовану суму за кожний вид наданої правової допомоги.
З акту приймання – передачі наданих послуг від 26.06.2026 року вбачається, що Бюро надано Клієнту в рамках судової справи №400/8137/24 наступні послуги за Договором про надання правової допомоги від 01.08.2024:
- підготовлено письмові пояснення від 24.10.2025 у справі №400/8137/24 – 2 500 грн без ПДВ;
- підготовлено письмові пояснення від 25.11.2025 у справі №400/8137/24 - 2500,00 грн без ПДВ;
- прийнято участь в судових засіданнях 20.05.2025, 13.10.2025, 29.01.2026. 16.03.2026 
та 25.03.2026 – 17 500,00 грн без ПДВ;
- підготовлено апеляційну скаргу на рішення МОАС від 25.03.2026 у справі
№400/8137/24 - 6000,00 грн без ПДВ;
- прийнято участь в судовому засіданні 17.06.2026 – 3 500,00 грн без ПДВ.
Загальна вартість наданих Бюро послуг за Договором склала 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі грн 00 коп.) без ПДВ.
Судова колегія враховує, що відповідно до ч.7 ст.134 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції, представником позивача заявлені вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, однак такі судом першої інстанції не розглядались через відмову в задоволенні позовних вимог. Так, позивач зазначав, що середній (орієнтовний) розрахунок витрат, окрім судового збору включає витрати на правову допомогу Позивачеві і складає 25 000,00 грн витрат на правову допомогу, зазначений розмір витрат на правову допомогу може бути додатково уточнений за результатами розгляду справи, а відповідні докази будуть подані до суду протягом 5 днів після прийняття судом рішення.
Актом приймання – передачі виконаних робіт підтверджено отримання позивачем виконаним Бюро послуг з представництва позивача в суді першої та апеляційної інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах № 810/3806/18, № 810/2816/18, № 810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі № 810/1502/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Судова колегія враховує правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові по справі № 640/18402/19 від 28.12.2020, відповідно до якої, у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен, що спростовує доводи ГУ ДПС у Миколаївській області стосовно того, що апелянтом не вказаний час, витрачений на підготовку документів та супроводження справи.
Так, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Фіксований розмір гонорару не залежить від обсягу виконаних адвокатом робіт, а тому не потребує подання позивачем додаткових доказів витраченого адвокатом часу на надання послуг.
ГУ ДПС в Миколаївській області, зазначаючи про те, що розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним, не наводить обставин та не надає жодних доказів таких тверджень.
Колегія суддів враховує, що в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тож, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
Додатково колегія суддів враховує, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. 
Аналогічна правова позиція підтримана в додатковій постанові Верховного Суду постанові по справі № 160/391/25 від 14 травня 2026 року.
Враховуючи, що надані Бюро послуги підтверджуються матеріалами справи, а відповідач не довів неспівмірності заявлених витрат, з урахуванням заперечень відповідача щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, складністю справи, обсягу наданих Бюро послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони та наданих доказів, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ТОВ "ПРОМЕТЕЙ ТОП" понесені судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 32 000 грн.
Частиною 3 ст.252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 
Керуючись ст.ст.134, 139,, 252, 311, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕТЕЙ ТОП" – задовольнити.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕТЕЙ-ТОП" (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Марка Кропивницького, буд. 114, Код ЄДРПОУ 44575226) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005 ЄДРПОУ 44104027) 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко