Справа № 737/379/26
Провадження № 2/737/363/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року  с-ще Куликівка
К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і
суддя секретар 	Лібстер А. С. ОСОБА_1 	
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу	№ 737/379/26	
за позовом	ОСОБА_2 	
до відповідача   треті особи	Куликівської селищної ради  Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Євгеній Петрович	
про	про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,	
учасники справи та представники:	  	
позивачка	не з`явилась	
представник відповідача третя особа	не з`явився  не з`явився	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_3 , в обґрунтування позову зазначає, що строк пропущений нею з поважних причин, оскільки вона не знала про наявність у покійного діда складеного на її ім`я заповіту. Також вона тривалий час перебувала за кордоном. Внаслідок цього вона пропустила встановлений законодавцем на це строк подання заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини необхідний для оформлення права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, а саме: спадщину, яка знаходиться на території земель Куликівської об`єднаної територіальної громади, земельну ділянку, яка належала дідові позивачки ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем на цю ділянку була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Позовна заява надійшла до суду 19.06.2026 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 23.06.2026 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначене на 14.07.2026. 
09.07.2026 представником відповідача Куликівської селищної ради наданий відзив, в якому повідомлено про повне визнання позовних вимог. Куликівська селищна рада, як відповідач, не має заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Щодо заявлених позивачем розміру судових витрат, які останній поніс у зв`язку з поданням позову до суду, зазначають наступне, що Куликівська селищна рада чи її представник, як відповідач, не зловживали процесуальними правами сторони в цивільному процесі та спір виник не внаслідок не правильних дій селищної ради, а у зв`язку з пропущенням позивачем строку для прийняття спадщини. За таких обставин відповідно до приписів ст.ст.141-142 ЦПК України суд має право не покладати на відповідача судові витрати незалежно від результатів вирішення спору. 
В судове засідання 14.07.2026 позивачка не з`явилась,при подачі позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Представник відповідача Куликівської селищної ради в судове засідання 14.07.2026 не з`явився, у відзиві зазначено про повне визнання позовних вимог та просить розгляд справи провести за їх відсутності.
Третя особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, місце та дату судового розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Згідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.2017 (а.с.6).
Відповідно до довідки № 70 від 08.05.2026 виданої Салтиково-Дівицьким старостинським округом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_4  на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: в АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_3 (а.с.12).
За життя ОСОБА_4 склав заповіт посвідчений Гайдук О.М. секретарем Салтиково-Дівицької сільської ради та виконкому 20.08.2012 року за №15, за яким зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що за законом він матиме право заповів онуці ОСОБА_5 , про що також зазначено у інформаційній довідці зі спадкового реєстру від (а.с. 17,27).
Спадкова справа після його смерті не заводилась, фактично спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 26-27)
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки – ОСОБА_3 , підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2022 (а.с. 7).
Відповідно до довідки № 69 від 08.05.2026 виданої Салтиково-Дівицьким старостинським округом Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: в АДРЕСА_1 , одна (а.с. 11).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 28-29).
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 належала земельна ділянка, яка знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності від 14.10.2013. Спадкоємцем на цю земельну ділянку була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 14-15).
Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. № 91/01-16 від 08.05.2026 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.13).
Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян позивачка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після укладення шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 10). 
Відповідно до листа приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. № 140/01-16 від 26.06.2026 спадкові справи щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводились (а.с.25).
Відповідачка ОСОБА_7 є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Інших спадкоємців, які би претендували на спадщину, судом не встановлено.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 
2) ці обставини визнані судом поважними.
У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Суд зауважує, що свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача і як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. 
Складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Будь-які відомості про оспорювання заповіту, суду не надані.
Суд приймає до уваги незнання позивачкою ОСОБА_2 про наявність заповіту від 20.08.2012 та відсутність обізнаності про його існування, а також те, що позивачка відповідно до закордонного паспорту, дійсно перебувала у спірний період за кордоном (а.с.16 – 16, зворот), тобто в іншому місті, що ніким не спростовано, та у сукупності є об`єктивними обставинами, що перешкодили їй вчасно, у разі обізнаності про наявність заповіту, подати заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки вона не входила до кола можливих спадкоємців за законом і після отримання повідомлення про смерть баби, за відсутності заповіту, у неї не було б підстав для звернення до нотаріальної контори. Внаслідок цього вона пропустила встановлений законодавцем на це строк подання заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, перебування за кордоном, відсутність інших спадкоємців за законом, з огляду на свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд вважає наявними підстави для задоволенню позову шляхом визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці, у зв`язку із об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. В даному випадку, на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачкою не є підставою для усунення її від спадкування. Надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб.
Оцінюючи надані докази, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини є поважними та вважає за необхідне визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.
Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, – 
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визначити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додатковий строк три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя      А. С. Лібстер