Справа № 559/659/26 
Провадження № 2/559/1053/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.08.2020 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №945188 на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит в розмірі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору. 21.04.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №ККЛУ-21042021, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статуту нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників визначених в реєстрі, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №945188 від 07.08.2020. Всупереч умов кредитного договору відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 32800 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10000 грн; заборгованість за відсотками - 22800 грн., яку і просив стягнути з відповідача позивач, а також судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 03.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Окрім того, даною ухвалою витребувано у банку докази у справі, які надійшли на адресу суду 23.03.2026.
Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав.
За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 13.04.2026 по 17.04.2026 та з 15.06.2026 по 15.07.2026 включно.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 16.07.2026, тобто дата складання повного тексту рішення.
Судом встановлено, що 07.08.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 був укладений Договір №945188 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого відповідачу було надано у власність грошові кошти в розмірі 10000 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредитування - 30 днів, дата повернення кредиту вказується у графіку платежів. Згідно п. 1.4.1 знижена процентна ставка становить 0,19% в день протягом строку кредиту, вказаного в п.1.3.Договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовуються протягом строку кредиту, вказаного в п.1.3.Договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені у пп.1.4.1 договору для застосування зниженої процентної ставки. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою процентною ставкою - 69,35%, за стандартною процентною ставкою - 693,50%. Орієнтована загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою - 10570 грн., за стандартною процентною ставкою - 15700 грн. Кредит надаєтьсяу безготівковій формі шляхом перерахунку на платіжну картку № НОМЕР_1 . У п.4.1. договору передбачена пролонгація строку кредиту. У додатку № 1 до Договору сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.11-14).
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить проте, що відповідач особисто та свідомо підписав кредитні документи та погодився на виконання умов Договору (а.с.15-16).
07.09.2020 ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 уклали Додатковий договір до Договору №945188 від 07.08.2020 та підписали новий Паспорт споживчого кредиту, яким погодили наступні умови кредитування: строк користування кредитом продовжено ще на 30 днів, дата повернення кредиту та сплата процентів - 08.10.2020, процентна ставка за користуваня кредитом - 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50%, орієнтована загальна вартість кредиту - 15700 грн. У всьому іншому, що не визначено у Додатковому договорі, сторони керуються умовами Договору №945188 (а.с.16 зворот-18).
07.10.2020 ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 уклали Додатковий договір до Договору №945188 від 07.08.2020 та підписали новий Паспорт споживчого кредиту, яким погодили наступні умови кредитування: строк користування кредитом продовжено ще на 30 днів, дата повернення кредиту та сплата процентів - 07.11.2020, процентна ставка за користуваня кредитом - 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50%, орієнтована загальна вартість кредиту - 15700 грн. У всьому іншому, що не визначено у Додатковому договорі, сторони керуються умовами Договору №945188 (а.с.19-21).
18.11.2020 ТОВ «Лінеура Україна» та  ОСОБА_1 уклали Додатковий договір до Договору №945188 від 07.08.2020 та підписали новий Паспорт саорживчого кредиту, яким погодили наступні умови кредитування: строк користування кредитом продовжено ще на 30 днів, дата повернення кредиту та сплата процентів - 19.12.2020, процентна ставка за користуваня кредитом - 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50%, орієнтована загальна вартість кредиту - 15700 грн. У всьому іншому, що не визначено у Додатковому договорі, сторони керуються умовами Договору №945188 (а.с.21 зворот-23).
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 62748225, дата та час операції: 07.08.2020, 13:08:06, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ "УПР" (а.с.25).
Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 23.03.2026 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 07.08.2020 було зараховано кошти у сумі 10000 грн. (а.с.49-50). 
Також, судом встановлено, що 21.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір факторингу №ККЛУ-21042021, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.29 зворот - 33).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт приймання-передачі реєстру боржників від 21.04.2021 підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості щодо боржників. За відступлення права вимоги згідно договору факторингу №ККЛУ-21042021 від 21.04.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило грошові кошти у розмірі 2305259,64 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №29847 від 21.04.2021 (а.с.34 ).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №ККЛУ-21042021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 32800 грн. (а.с.33 зворот).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №945188 наданого первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість ОСОБА_1 складає 32800 грн., яка складається з наступного: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22800 грн. - заборгованість за відсотками. З даного розрахунку вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, а заборгованість відповідача залишилася не погашена (а.с.25 зворот-29).
З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана претензія, згідно якої останнього було повідомлено про заміну кредитодавця згідно Договору факторингу №ККЛУ-21042021 та про обов`язок ОСОБА_1 погасити кредитну заборгованість, однак дана претензія залишилася не виконана (а.с. 35).
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд робить висновок, що 07.08.2020 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ "Лінеура Україна", правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №945188. ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами.  ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі. Тому суд вважає підтвердженою розмір заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10000грн. 
Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, то суд зазначає наступне. 
Згідно п.1.3. Договору строк кредиту становить 30 днів (що погоджено сторонами і у паспорті споживчого кредиту), у порядку та на умовах визначених у розділі 4 Договору строк кредиту може бути продовжено. На підставі укладених між сторонами додаткових договорів від 07.09.2020, 07.10.2020 та 18.11.2020, строк дії договору продовжено, і загальний термін кредитування склав 120 днів, дата повернення кредиту та процентів за користування кредитом визначено 19.12.2020. За умовами договору (п.1.4.1. п.1.4.2) нарахування процентів здійснюється за стандартною або зниженою процентною ставками. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що в рамках кредитного договору нарахування відсотків первісним кредитором здійснено наступним чином: за період 07.08.2020-07.09.2020 відсотки нараховані за 30 днів за процентною ставкою 0,19% (в грошову виразі 19 грн.), надалі за період з 08.09.2020-19.03.2021 відсотки нараховані за 193 дні за процентною ставкою 1,90% грн.(в грошовому виразі 190грн.). З даного розрахунку вбачається, що відповідачем частково сплачено суму нарахованих відсотків за період з 07.08.2020 по 18.11.2020 у розмірі 19190 грн. Суд зазначає, що погоджений сторонами термін повернення кредиту - 19.12.2020, тобто нарахування відсотків за користування кредитом буде законним лише в межах цього строку, а саме з 19.11.2020 по 19.12.2020, (оскільки відповідачем частково сплачено нараховані відсотки за період з 07.08.2020 по 18.11.2020), за стандартною процентною ставкою 1,90% (190 грн. в день) та буде складати 190х30=5700 грн. Тобто, сторони у належній формі досягли згоди з істотних умов договору, погодивши розмір кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, відтак нарахування кредитором процентів поза строком дії договору є неправомірним. Продовження строку кредитування після 19.12.2020 на підставі роздіду 4 Договору матері али справи не містять.
В цьому випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статі 1050 ЦК України.
З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків підлягають частковому задоволенню у розмірі 5700 грн. 
Отже, в підсумку, суд задовольняє позовні вимоги частково.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Кредит-Капітал" витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; Актом №1197 наданих послуг правової допомоги від 13.02.2026; Детальним описом наданих послуг до Акту №1197; Ордером на надання правничої допомоги (а.с.37 зворот-39).
За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог.
Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог сума судових витрат у справі, зокрема: судового збору, що становить 1274,38 грн. (15700 грн. х 2662,40 грн./ 32800 грн.) та витрат на оплату правової допомоги, що становить 3829,26 грн. (15700 грн. х 8000 грн./ 32800 грн.)
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №945188 від 07.08.2020 в розмірі 15700 (п`ятнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1274,38 грн. та 3829,26 грн. витрат на правову допомогу, а разом 5103 (п`ять тисяч сто три) гривні 64 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено 16.07.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_4 , банк отримувача АТ «Райфайзен Банк», місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 корпус 28, 3-й поверх.
Представник позивача: АО "Апологет", код ЄДРПОУ41557199, адвокат Усенко Михайло Ігорович, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя О.М.Томілін