Справа № 560/11184/26
РІШЕННЯ
іменем України

15 вересня 2026 року | м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.01.2026, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3328 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем протиправно не здійснений перерахунок та виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у розмірі 3328,00 грн.
У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 
Як вбачається зі змісту наявних у справі документів, ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.
У квітні 2026 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2026, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2026 в сумі 3328 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 27.05.2026 №14773-13281/Д-03/8-2200/26 повідомило про те, що станом на 31.12.2025 базовий розмір посадового окладу судді розраховувався виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного з 01.01.2025 у розмірі 2102 грн. Враховуючи зазначене та відсутність довідки про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2026, провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання немає підстав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. 
Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками – пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.
Спірним у цій справі є дотримання відповідачем порядку перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди, зокрема збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026.
Частиною 4 статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. 
Отже, суддя у відставці, якому призначене щомісячне довічне грошове утримання, має право на його перерахунок у разі зміни розміру складових суддівської винагороди.
Право позивачки на проведення такого перерахунку відповідачем по суті не заперечується. 
Порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України врегульований розділом IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.02.2023 №7-2, яка набрала чинності 20.03.2023 (далі – Порядок № 3-1).
За змістом Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється або на підставі списків, згідно з якими відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулося підвищення розміру суддівської винагороди, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, або за зверненням судді у відставці шляхом подання до пенсійного органу заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці, виданої компетентним органом.
Верховний Суд у постанові від 27.10.2022 у справі №640/10564/21 уже надавав правову оцінку механізму перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
У зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки розмір суддівської винагороди визначається безпосередньо законом.
Відповідно до статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. 
До базового розміру посадового окладу додатково застосовуються передбачені законом регіональні коефіцієнти. Розмір доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, також визначений безпосередньо законом.
Відомості про суд, у якому працював суддя, вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, подаються до Пенсійного фонду України під час призначення судді щомісячного довічного грошового утримання та зберігаються у матеріалах особової справи.
При цьому зазначені відомості залишаються незмінними, тоді як розмір суддівської винагороди, визначений статтею 135 Закону №1402-VIII, та відповідно розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці може змінюватись, зокрема, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Таким чином, Пенсійний фонд України про зміну відповідної складової суддівської винагороди дізнається безпосередньо із змісту закону.
За таких обставин довідка про суддівську винагороду має інформаційний характер, оскільки при її видачі голова суду чи інша уповноважена особа лише повідомляє Пенсійний фонд України про розмір та складові суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Суд враховує правову позицію Конституційного Суду України, викладену у Рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020, відповідно до якої перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру суддівської винагороди має здійснюватись автоматично. Конституційний Суд України звернув увагу на необхідність забезпечення автоматичного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру суддівської винагороди.
Верховний Суд у постанові від 27.10.2022 у справі №640/10564/21 зазначив, що положення Порядку №3-1, які передбачають необхідність звернення судді та подання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для проведення перерахунку, не узгоджуються з принципом автоматичності такого перерахунку.
Вказаний правовий висновок підтримано Верховним Судом також у постановах від 12.09.2023 у справі № 540/7777/21, від 27.11.2023 у справі №640/16655/21 та від 12.09.2024 у справі №580/2522/24.
Отже, незалежно від наявності чи відсутності довідки про суддівську винагороду працюючого судді Пенсійний фонд України та його територіальні органи зобов`язані проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розмірів складових суддівської винагороди.
Застосовуючи наведені висновки до спірних правовідносин, суд погоджується з доводами позивачки про наявність у неї права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026.
Законом №1402-VIII встановлено, що для визначення розміру суддівської винагороди застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлений на 1 січня відповідного календарного року. Згідно з частиною 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.
Таким чином, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, безпосередньо залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року.
Визначені Конституцією України та Законом №1402-VIII гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Конституційний принцип незалежності суддів передбачає, зокрема, захист матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Система правового захисту суддів, у тому числі їх матеріального забезпечення встановлена Законом №1402-VIII, положення якого спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів. Частиною 2 статті 4 Закону №1402-VIII встановлено, що зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, законодавець визначив спеціальне правове регулювання питання розміру суддівської винагороди, яке не може бути змінене положеннями інших нормативно-правових актів без внесення відповідних змін до Закону №1402-VIII. Виплата суддівської винагороди регулюється статтями 130 Конституції України та 135 Закону №1402-VIII, а тому положення інших законодавчих актів не можуть застосовуватись до цих правовідносин усупереч спеціальним нормам Закону №1402-VIII.
Щодо застосування поняття прожиткового мінімуму, суд враховує таке. 
Визначення прожиткового мінімуму, правових засад його встановлення та затвердження регулюється Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV (далі – Закон № 966-XIV). Прожитковий мінімум є вартісною величиною, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Статтею 4 Закону №966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому Законом не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Також судді не віднесені Законом №966-XIV до окремої соціальної та демографічної групи населення, стосовно якої прожитковий мінімум має встановлюватись окремо. Законом №1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, відповідних змін не вносилося. 
За таких обставин законних підстав для застосування при визначенні суддівської винагороди величини прожиткового мінімуму, відмінної від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2026, немає.
Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» фактично визначено іншу величину для визначення базового розміру посадового окладу судді: «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».
Суд виходить з того, що застосування цієї величини фактично змінює складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, встановлену статтею 135 Закону №1402-VIII без внесення відповідних змін до цього спеціального закону. 
За таких обставин має місце колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, яка підлягає вирішенню із застосуванням загального принципу права lex specialis derogat generali – спеціальний закон скасовує дію загального закону. У разі конкуренції загальної та спеціальної норм права застосуванню підлягає спеціальна норма, яка має пріоритет у регулюванні відповідних правовідносин. У спірних правовідносинах таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закон №1402-VIII, який безпосередньо визначає порядок та складові суддівської винагороди.
Таким чином, для визначення розміру суддівської винагороди у 2026 має застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01.01.2026, оскільки саме ця величина передбачена Законом №1402-VIII.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2026 у справі №380/23531/24, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі № 200/2309/25.
З матеріалів справи встановлено, що під час перерахунку довічного грошового утримання позивачки з 01.01.2026 посадовий оклад було обчислено виходячи з величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, "яка застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді" у розмірі 2102,00 грн. Таким чином, відповідач при проведенні перерахунку застосував розрахункову величину, яка не передбачена статтею 135 Закону №1402-VIII, що призвело до зменшення розміру складової суддівської винагороди та, відповідно, щомісячного довічного грошового утримання позивачки.
Збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026 є обставиною, з якою положення частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII пов`язують необхідність перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому такий перерахунок має здійснюватись автоматично та не може бути поставлений у залежність від подання суддею у відставці довідки про суддівську винагороду працюючого судді.
Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, не здійснивши позивачці як судді у відставці належного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026, діяло протиправно.
З огляду на наведене, позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у проведенні перерахунку раніше призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2026, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3328 грн., встановленого на 01.01.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3328 грн., встановленого станом на 01.01.2026 ( з урахуванням раніше проведених виплат) 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1331,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 вересня 2026 року

Позивач: | ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач: | Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29005 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя | | І.С. Козачок