ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" липня 2026 р. справа № 300/2103/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коперніка,2" до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коперніка,2" звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування п.60.2 рішення від 06.02.2024 №49-40 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) кадастровий номер 2610100000:06:002:0537.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2017 зареєстровано юридичну особу – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка, 2» за місцезнаходженням по вул. Коперніка, 2 в місті Івано-Франківську, з метою, в тому числі, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 15.02.2018 № 55-18 надано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0338 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку. На підставі даного рішення, розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0,0304 га. 21.01.2022 проведено державну реєстрацію за ОСББ «Коперніка 2» земельної ділянки за кадастровим номером 2610100000:06:002:0537 по вул. Коперніка, 2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в державному земельному кадастрі. Надалі, ОСББ «Коперніка 2» звернулось до Івано-Франківської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2», площею 0,0304 на вул. Коперніка, 2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування). Водночас, рішенням від 06.02.2024 №49-40 Івано-Франківська міська рада відмовила у затвердженні проекту землеустрою. На думку ОСББ «Коперніка 2» коментоване рішення суперечить положенням ч. 3 ст. 123 та ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню із зобов`язанням затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в м. Івано-Франківську на вул. Коперніка, 2, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) кадастровий номер 2610100000:06:002:0537. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
04.04.2024 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунуто.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, в якій містяться відомості про порядок і строк подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення. 
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який було подано через підсистему «Електронний Суд» 19.04.2024. Щодо заявлених позовних вимог заперечив та просив суд в задоволенні позову відмовити. Вказав, що на пленарному засіданні 40 сесії Івано-Франківської міської ради від 06.02.2024 було повторно розглянуто заяву ОСББ «Коперніка 2» та прийнято рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером 2610100000:06:002:0537, площею 0,0304 га на вул. Коперніка, 2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з урахуванням статті 198 Земельного кодексу України, оскільки у проекті землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки відсутні погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами). Відтак, вимоги позивача заявлені у позовній заяві є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
20.05.2024 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, у яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Вказує, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною, а непогодження меж земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови у затвердженні технічної документації за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. 
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Як вбачається із рішення Івано-Франківської міської ради від 15.09.2011 №382-14, відповідачем було затверджено тимчасові схеми прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків житлового фонду, що передаються на баланс КП «Єдиний розрахунковий центр», у тому числі схеми прибудинкової території по вул. Коперніка, 2, м. Івано-Франківськ.
Листом від 27.09.2017 №М/2478 позивачу було повідомлено про можливість передачі безоплатно у власність або в користування об`єднанню співвласників прибудинкової території по вул. Коперніка, 2, м. Івано-Франківськ, в порядку встановленому статтею 42 Земельного кодексу України за умови надання до Центру надання адміністративних послуг необхідного пакету документів.
Як вбачається із заяви від 02.01.2018, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» звернулось до Відповідача із проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Рішенням Івано-Франківської міської ради від 15.02.2018 №53-18 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0338 га на вулиці Коперніка, 2 для обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у справі 300/1201/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 року, зокрема, зобов`язано Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради повторно розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,0304 га по вул. Коперніка, 2 в м. Івано-Франківську. Зобов`язано Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради повторно розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,0304 га по вул. Коперніка, 2 в м. Івано-Франківську.
У подальшому також рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 у справі № 300/5130/22, яке набрало законної сили 1910.2023, визнано протиправним та скасовано пункт 20.1 рішення Івано-Франківської міської ради від 10.06.2022 за № 97-25 в частині відмови Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» у затвердженні проекту землеустрою. щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування), визнано протиправним та скасовано пункт 32.2 рішення Івано-Франківської міської ради від 18.11.2022 року за № 200-30 в частині відмови Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» у затвердженні проекту землеустрою. щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування), зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування).
Сторонам не заперечується, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 у справі № 300/5130/22 рішенням Івано-Франківської міської ради від 06.02.2024 №49-40 «Про земельні питання» відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі користування (оренда, постійне користування) земельної ділянки Позивачу, розташованої у АДРЕСА_1 , для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування).
Вважаючи протиправним пункт 60.2 рішення від 06.02.2024 №49-40 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із вимогами пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
За змістом статті 3 Земельного Кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно із частиною 2 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до частини 1 статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно із частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку пункт д).
У відповідності до вимог частини 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 122, 123 Земельного кодексу України.
За приписами частини 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.
Частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
У відповідності до вимог частини 12 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема, шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
За приписами частини 15 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до частини 16 статті 123 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Повноваження сільських, селищних та міських рад визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
У відповідності до вимог пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, відповідно до закону регулювання земельних відносин.
Аналіз наведених норм свідчить, що за результатами розгляду питання про надання земельної ділянки в користування, відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування приймає рішення.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 у справі № 300/5130/22 рішенням Івано-Франківської міської ради від 06.02.2024 №49-40 «Про земельні питання» відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі користування (оренда, постійне користування) земельної ділянки позивачу, розташованої у АДРЕСА_1 , для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування).
Судом досліджено копію витягу з рішення Івано-Франківської міської ради від 06.02.2024 №49-40, та з`ясовано, що позивачу підпунктом 60.2 відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення та передачі в користування (оренда, постійне користування) для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового буднику) кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування), (рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023, справа №300/5130/22, із врахуванням ст. 198 ЗКУ).
При цьому, згідно із положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Крім того, Верховний Суд у постанові 11.09.2023 у справі № 420/14943/21 вказав, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права. 
У цій справі суд також вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Належне обґрунтування рішення передбачає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний чітко зазначити фактичні та правові підстави його прийняття, надати оцінку всім доводам та доказам, які мають істотне значення для справи, а також пояснити причини відхилення аргументів заінтересованої особи. Відсутність такого обґрунтування або формальний підхід до мотивування рішення свідчить про його необґрунтованість і може призводити до порушення прав та законних інтересів особи, щодо якої таке рішення прийнято.
З огляду на зміст оскаржуваного рішення Івано-Франківської міської ради, суд дійшов висновку, що воно не відповідає наведеним вище критеріям обґрунтованості та законності. Формальне посилання на статтю Земельного кодексу України без наведення чітких, логічно пов`язаних мотивів, без аналізу фактичних обставин справи, поданих позивачем документів та без їх правової оцінки не може бути свідченням належного, обґрунтованого та добросовісного здійснення суб`єктом владних повноважень наданих йому законом дискреційних повноважень. Таке рішення не містить достатнього нормативного та фактичного обґрунтування, не дає можливості встановити, з яких саме підстав та з урахуванням яких конкретних обставин позивачу було відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою, що свідчить про порушення вимог частини третьої статті 2 КАС України.
Крім того, суд зазначає, що наданий відповідачем разом із відзивом лист Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства від 18.03.2024 №11.1-07/73 є не належним обґрунтуванням відмови у затвердженні проєкту землеустрою, оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем 06.02.2024 року, тобто раніше, ніж складено вказаний лист, а відтак такий документ об`єктивно не міг слугувати підставою чи мотивуванням для прийняття оскаржуваного рішення. Також суд звертає увагу, що адресатом коментованого листа є заступник директора Департаменту правової політики, а не позивач, відповідач чи інша заінтересована особа, що свідчить про його внутрішній службовий характер. При цьому за своїм змістом лист є повідомленням про стан виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 року у справі № 300/5130/22, а не документом, яким виконавчий орган обґрунтовує підстави відмови у задоволенні заяви ОСББ «Коперніка 2». За таких обставин суд дійшов висновку, що вказаний лист не містить належного та самостійного мотивування причин відмови та не відповідає вимогам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень.
Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у спірному випадку п. 60.2 рішення від 06.02.2024 №49-40 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку) кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 прийнятий з порушенням вимог законодавства, без належного мотивування, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Судом також не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються і доводи відповідача у відзиві з приводу того, що у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутні погодження суміжними землевласниками (землекористувачами) меж земельної ділянки, оскільки такі доводи не узгоджуються з усталеною судовою практикою, зокрема з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду. Так, у постанові від 20.03.2019 у справі № № 514/1571/14-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала таку правову позицію: «Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 березня 2018 року прийнято постанову у справі № 681/1039/15-ц, у якій суд зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.
Тобто, при добросовісному виконанні набувачем земельної ділянки обов`язків щодо узгодження меж з користувачами чи власниками суміжних земельних ділянок, у разі, якщо користувач чи власник суміжної земельної ділянки безпідставно ухилився від погодження меж та не підписав акт, сама відсутність такого акта погодження меж не свідчить про незаконність рішення про затвердження проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність.
Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17, 13.03.2023 у справі № 818/1457/18.
Також є безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача щодо зазначенного у позовній заяві коду ЄДРПОУ, оскільки вказаний формальний недолік не перешкоджав відповідачу належним чином реалізувати свої процесуальні права, зокрема надати пояснення по суті спірних правовідносин. При цьому матеріали справи свідчать, що відповідач був належним чином ідентифікований, брав участь у розгляді справи та не був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді. Крім того, сам відповідач не заперечує факту того, що саме ним було прийнято оскаржуване рішення, а відтак посилання на формальні недоліки позовної заяви не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову або для відхилення заявлених вимог по суті. Окрім цього, наведене, не звільняє відповідача як суб`єкта владних повноважень від обов`язку розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою та прийняти рішення у спосіб та у порядку, встановленому ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача затвердити проєкт землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (02.03 – для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), кадастровий номер 2610100000:06:002:0537, то суд не може втручатися у розпорядчі повноваження органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками. Суд у межах своїх повноважень може лише перевірити законність та обґрунтованість рішень, дій або бездіяльності відповідача, проте не може замінювати оцінку органу влади чи нав`язувати йому конкретне рішення щодо відведення та передачі земельної ділянки в користування. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині.
Натомість, з урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, в даному випадку є саме зобов`язання повторно розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування) та прийняти мотивоване рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні питання про затвердження проекту землеустрою.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
В рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №1-29/2007 зазначено, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, які є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейської соціальної хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та рішеннях Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.
У контексті вищенаведеного, суд доходить висновку, що слід визнати протиправним та скасування п.60.2 рішення від 06.02.2024 №49-40 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку та зобов`язати повторно розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування) та прийняти мотивоване рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні питання про затвердження проекту землеустрою.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Згідно частини 8 цієї статті у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відтак, з врахуванням того, що спір виник саме з підстав протиправного рішення відповідача, суд вважає за необхідне покласти на останнього всі витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028 грн. згідно квитанції від 04.04.2024.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати п. 60.2 рішення Івано-Франківської міської ради в частині відмови Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» від 06.02.2024 №49-40 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0304 га, розташованої в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
Зобов`язати Івано-Франківську міську раду повторно розглянути клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0304 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер 2610100000:06:002:0537 (право постійного користування) та прийняти мотивоване рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні питання про затвердження проекту землеустрою та урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської міської ради на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Коперніка 2» сплачену суму судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Коперніка,2" (код ЄДРПОУ 41751819, вул. Коперніка, 2, м. Івано-Франківськ, 76018); 
відповідач - Івано-Франківська міська рада (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018) 

Суддя   Микитин Н.М.