12.08.2026   Справа № 469/1646/25
2/469/461/26  З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О. 
за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.
учасники справи:
представник позивача Кудіна А.В. - не з`явилась 
відповідач ОСОБА_1 - не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
в с т а н о в и в :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” 23 грудня 2025 року звернувся до з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 28985,00 грн., яка виникла у відповідача за кредитним договором № 73367885 від 31 січня 2025 року, укладеним між відповідачем та ТОВ “1 Безпечне агенство необхідних кредитів”, правонаступником якого є позивач. Просив також стягнути з відповідача судовий збір.
Ухвалою суду від 05 січня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. 
Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

З матеріалів справи суд встановив, що 31 січня 2025 року ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” та відповідач уклали договір надання коштів у кредит (з комісією про надання кредиту) №73367885, за умовами якого Товариство надає клієнту кредит в розмірі 17000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою фіксованої процентної ставки, яка діє протягом строку договору, у розмірі 0,250%/день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 4,00%/день, орієнтовна реальна річна процентна ставка визначена у розмірі 1186,17%, орієнтована загальна вартість позики становить 20825,00 грн., комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2550,00 грн., дата повернення кредиту 01 березня 2025 року (п.2.2. Договору); договір містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, в якій зазначені дати та сума платежу (а.с.7-14). 
Зазначений договір підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 33882.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ч.ч.3-5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладений ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” та відповідачем кредитний договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису відповідно до законодавства. 
Згідно з п.6.1 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п.2.2 Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором. 
За надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п.2.2. Договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту, визначений пп.2.2.4 п.2.2 Договору (п.6.2 Договору).
Відповідно до п.7.1 Договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.
У разі порушення строків повернення кредиту позичальником: якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування кредитом понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п.2.2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень (п.10.5 Договору).
У п.12 Договору "Реквізити сторін" відповідачем зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” виконало взяті на себе зобов`язання, перерахувавши на картку відповідача кошти у загальній сумі 17000,00 грн. (а.с.17).
Отже, позивач надав належні та допустимі докази укладення договору №73367885 від 31 січня 2025 року та отримання відповідачем коштів у сумі 17000,00 грн.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені строки не повернув належні до сплати грошові суми, тим самим порушив встановлений графік обов`язкових платежів.
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 
Стаття 1048 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві, крім позики, проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. 
На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а за положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
27 березня 2025 року між ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” та ТОВ “ФК “ЄАПБ” укладено договір факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” відступило ТОВ “ФК “ЄАПБ” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “ЄАПБ” прийняло належні ТОВ “1 Безпечне агентство необхідних кредитів” права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.22-26), у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання кредиту №73367885 від 31 січня 2025 року в сумі 28985,00 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу – 17000,00 грн., заборгованість за відсотками - 1275,00 грн., заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом – 8160,00 грн., комісія за надання кредиту – 2550,00 грн. (а.с.30). 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №73367885 від 31 січня 2025 року, позивачем визначено заборгованість відповідача у розмірі 28985,00 грн., у тому числі заборгованість за основною сумою боргу – 17000,00 грн., заборгованість за відсотками -1275,00 грн., заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом – 8160,00 грн., комісія за надання кредиту – 2550,00 грн. (а.с.18-20).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту, що не суперечить наведеним вище вимогам закону, отже, вимоги позивача про стягнення комісії є правомірними.
Заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за вказаним вище договором розрахована позивачем відповідно до умов договору та в межах визначених строків кредитування, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Проте суд не погоджується із сумою нарахованих процентів за понадстрокове користування кредитом у сумі 8160,00 грн. з таких підстав.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
За умовами кредитного договору №73367885 від 31 січня 2025 року, строк кредитування становив 30 календарних днів, тобто до 01 березня 2025 року включно.
Пунктом 6 Договору передбачено можливість продовження строку користування позикою (пролонгації) лише шляхом укладення відповідної додаткової угоди в електронній формі, однак матеріали справи не містять доказів звернення відповідача із заявою про пролонгацію, укладення сторонами додаткової угоди чи іншого продовження строку користування кредитом.
Отже, після 01 березня 2025 року позивач не мав правових підстав для нарахування передбачених договором процентів за понадстрокове користування кредитними коштами.   За таких обставин проценти підлягають стягненню лише за період дії договору позики - з 31 січня 2025 року по 01 березня 2025 року включно у розмірі 1275,00 грн.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки проценти за понадстрокове користування кредитом, розраховані як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховані у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом у сумі 8160,00 грн задоволенню не підлягає.
Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” підлягають частковому задоволенню у розмірі 20825,00 грн.. у тому числі заборгованість за основною сумою боргу – 17000,00 грн., заборгованість за відсотками -1275,00 грн. та комісія за надання кредиту – 2550,00 грн..

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1740,43 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 206, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :  

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”, код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором №73367885 від 31 січня 2025 року у розмірі 20825,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу – 17000,00 грн., заборгованість за відсотками -1275,00 грн. та комісія за надання кредиту – 2550,00 грн., а також судовий збір в сумі 1740,43 грн., всього стягнути 22565 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 43 копійки.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя