Справа №345/2631/26 
41 
2/339/254/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 року м. Болехів 
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Головенко  О. С.
секретаря судового засідання Ганчар Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
01 травня 2026 року представник позивача Мохир Я.В. звернувся до Калуського міськрайонного суду про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 9380 грн за кредитним договором 03.11.2025-100002502 від 08 листопада 2025 року.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківскої області від 02 липня 2026 року матеріали справи згідно передано на розгляд до Болехівського міського суду за підсудністю.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн на строк вказаний в заявці 154 дні (дата повернення (виплати) кредиту 10 квітня 2026 року) та встановлено процентні ставка "Стандарт" та "Економ" .
Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 9380 грн, що складається з: тіла кредиту - 3000 грн; процентів - 2960 грн; додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 420 грн; відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України – 3000 грн., що і стало підставою для звернення до суду.
22 липня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.
Представник позивача просить засідання проводити у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.8-9).
Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач відзив на позов не подав.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.  
Враховуючи згоду представника позивача (а.с.9), суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та прийшов до наступного висновку. 
Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов"язку в натурі.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості на підставі виконання зобов"язань, передбачених умовами кредитного договору. 
Так, 08 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) 03.11.2025-100002502 (а.с.34-41).
За допомогою одноразового ідентифікатора – Е295 відповідач підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) та заявку, за умовами яких позичальнику надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 2000 грн; строк, на який надається кредит 154 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 10 квітня 2026 року; Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів.
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна у розмірі 0.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 7% від суми кредиту та дорівнює 140 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 140 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Денна процентна ставка 0,8% (денна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 4473.73 грн, загальні витрати за споживчим кредитом 2473.73 грн.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» , електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
11 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір, який підписано одноразовим ідентифікатором К273 про збільшення суми кредиту на 1000 грн. Строк, на який надається кредит - 151 днів з дати його надання, комісія за обслуговування 210 грн (а.с.41-44).
Згідно з квитанцією успішно перераховано кошти на платіжну картку відповідача 08 листопада 2025 року на суму 2000 грн та 11 листопада 2025 року на суму 1000 грн (а.с.48).
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22 квітня 2026 року заборгованість відповідача складає 9380 грн, що складається з: основного боргу - 3000 грн; відсотків - 2960 грн; залишок комісії - 420 грн; залишок відсотків за ст. 625 ЦК України – 3000 грн (розрахунок проведено в межах строку дії договору включно по 10 квітня 2026 року).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статті 639 ЦК України ,договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Користування кредитом - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Судом встановлено факт часткового виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, який не погасив основну суму боргу 3000грн та 2960 грн відсотків.
З приводу стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту (комісія за надання та комісія за обслуговування), то слід зазначити, що згідно із п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 вказаного Закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Отже, нарахування комісії в розмірі 420 грн та її стягнення кредитором передбачене договором, узгоджене сторонами і не суперечить закону.
Разом з тим, є неправильним нарахування відсотків згідност. 625 ЦК України в розмірі 3000 грн.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позики, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, то відсотки згідно ст. 625 ЦК України не можуть бути нараховані у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині в розмірі 3000 грн позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Із врахуванням указаних обставин справи, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість у 6380 грн, з яких: 3000 грн – основний борг; 2960 грн – залишок відсотків, залишок комісії - 420 грн.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 68.02 % (6380:9380 х 100)з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати 2662.40 грн з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1810.96 грн (2662.40 х 68.02 %). 
З приводу стягнення витрат пов`язаних з надсиланням відповідачу позовної заяви листом з описом вкладення в розмірі 141.98 грн, то слід зазначити, що позивачем не надано доказів понесення таких витрат, а тільки долучено опис направлених відповідачу документів, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу, то позивач у позовній заяві зазначив, що докази понесення таких будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення, а відтак, у разі подання позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення та подання доказів про понесені витрати на правову допомогу, буде визначена дата судового засідання для її розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, -
ХВАЛИВ: 
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (МФО 305299, р/р НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором 03.11.2025-100002502 від 08 листопада 2025 року, в розмірі 6380 (шість тисяч триста вісімдесят) грн, з яких: 3000 грн – основний борг; 2960 грн – залишок відсотків, 420 грн - залишок комісії, а також судовий збір у розмірі 1810 (одна тисяча вісмсот десять) грн 96 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог в розмірі 3000 грн відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених , не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - вул.Саксаганського, 133 А м.Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
ОСОБА_1 – реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце реєстрації  АДРЕСА_1 .

Суддя     О.С. Головенко