| Провадження №2/748/1139/26
| Єдиний унікальний № 748/1018/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючої - судді Костюкової Т.В.,
при секретарі Зеленській О.В., 
представникеа позивача - адвоката Жежко Д.В.   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушина Людмила Михайлівна про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 

В С Т А Н О В И В:
02 квітня 2026 року, представник позивача ОСОБА_2 ., діючи на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ №1166620 від 02.04.2026 та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 . 
Позов обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, у точності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке є правовстановлюючим документом, був зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , як голову колгоспного двору. Проте, станом на 01.07.1990 року та 15.04.1991 року з зазначеному домоволодінні була також зареєстровано та проживала його дружина, мати позивача – ОСОБА_4 , а отже була співвласником вказаного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_4 . Спадщина після смерті ОСОБА_3 була відкрита у Чернігівській районній державні нотаріальній конторі, а після смерті ОСОБА_4  Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушина Людмила Михайлівна. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, однак свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок видане на голову колгоспного двору, не дає можливості позивачу реалізувати своє право власності на домоволодіння в порядку спадкування.
Ухвалою від 03 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
До підготовчого засідання відзив на позов не надходив.
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.06.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
У судовому засідання представник позивач – адвоката Жежко Д.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. 
Представник відповідача Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи сільська рада повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлені. (а.с.106).
Представник третьої особи - Чернігівської районної державної нотаріальної контори Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився, від завідуючої Чернігівською районною державною нотаріальною конторою надійшла заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. (а.с.109)
Представник третьої особи на стороні відповідача - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушина Людмила Михайлівна, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.118)
Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України
Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії « НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років у м. Чернігів, Чернігівського району, Чернігівської області. (а.с.7)
За життя ОСОБА_3 , 1928 року народження та ОСОБА_5 , 1925 року народження, перебували в зареєстрованому шлюбі, підтвердженням чого є свідоцтво про одруження серії « НОМЕР_2 . (а.с.17)
З свідоцтва про народження серії « НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (а.с.8)
Згідно заповіту від 15 січня 1998 року, посвідченого секретарем виконкому Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Волковською Т.П., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого 1/3 частину всього свого майна, де б воно не було і з чого б не складалось заповів ОСОБА_1 . (а.с.111)
Як вбачається з довідки виконкому Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №02-22/179 від 01.04.2026 р., станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , і разом з ним зареєстроване місце проживання мала його дружина ОСОБА_4 , 1925 р.н. (а.с.9)
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, до спадщини що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , в силу приписів статей 529, 534 ЦК УРСР, положення якої діяли на момент відкриття спадщини, а ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом, до спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , в силу приписів статей 529 ЦК УРСР, положення якої діяли на момент відкриття спадщини.
Як вбачається з копії спадкової справи №765/2003, що була заведена Чернігівською районною державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_3 , подавши 05.11.2003 року відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори. ОСОБА_1 14.09.2018 року видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частки у праві власності земельні ділянки та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки у 2/3 часток у праві власності земельні ділянки. Свідоцтво на справо на спадщину на 1/3 частку у праві власності земельні ділянки не видано, належить дружині спадкодавця ОСОБА_4 , 1925 року народження. (а.с.24-25, 26-27, 29-30, 31-32, 110-117)
ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Березанка, Чернігівського району, Чернігівської області у віці 83 років померла ОСОБА_4 , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії « НОМЕР_4 , видане виконкомом Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 04.08.2008 року. (а.с.35)
Як вбачається з довідки виконкому Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №02-22/178 від 01.04.2026 р., станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , одна. (а.с.36)
Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини.
Як вбачається з копії спадкової справи №85/2016, що була заведена приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиною Л.М. до майна ОСОБА_4 , ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_4 , подавши 02.12.2016 року відповідну заяву. ОСОБА_1 21.06.2018 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом земельні ділянки. (а.с.37-38, 40-41, 73-83)
Довідки виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №02-22/142 від 09.03.2026 і №02-22/144 від 09.03.2026, та витяг з погосподарської книги за особовим рахунком № НОМЕР_5 свідчать, що домоволодіння по АДРЕСА_1 відноситься до майна колгоспного двору і станом на 01.07.1990 року та на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані та проживали голова колгоспного двору, ОСОБА_3 , 1928 р.н. та дружина, ОСОБА_4 , 1925 р.н. (а.с.18, 19, 20-23)
Статтею 120 ЦК УРСР було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. 
За положеннями ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.
Таким чином, враховуючі установлені судом обставини справи, станом на 15.04.1991 року, голова колгоспного двору і його члени, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали право кожний на 1/2 частину спірного домоволодіння, на праві спільної сумісної власності. 
Однак, як свідчить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів №141 від 08.06.1990 р., ОСОБА_3 є єдиним власником домоволодіння у АДРЕСА_1 , як голова колгоспного двору. Свідоцтво зареєстроване в Чернігівському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі №1 під реєстровим №95 14 червня 1990 р. (а.с.15)
За даним КП «Чернігівське РБТІ» Чернігівської районної ради Чернігівської області від 29.01.2026, право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 зареєстроване за ОСОБА_3 в цілому згідно свідоцтва про право власності від 14.06.1990. /а.с.16/
Звіт №080/02/026 від 25.02.2026 року про оцінку майна свідчить, що дійсна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 62650 грн. (а.с.44-45) 
Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець ОСОБА_3 помер до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкодавець ОСОБА_4 померла після ІНФОРМАЦІЯ_7 , суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми як ЦК УРСР так і ЦК України.
Згідно приписів ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
З наведеного суд робить висновок, що оскільки дружина померлого ОСОБА_4 , проживала з ним за однією адресою, а отже вступила в управління і володіння нерухомим майном останнього, то відповідно вона прийняла його спадщину і відповідно стала фактичним власником 2/6 часток у 1/2 частці у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а син померлого ОСОБА_4 подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, то відповідно він прийняла його спадщину і відповідно стала фактичним власником 4/6 часток у 1/2 частці у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно постанови державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №199/02-14 від 20.02.2026 року позивачу, ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, після смерті ОСОБА_6 , на 2/3 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що в документі, що посвідчує право власності на майно вказано, що житловий будинок відноситься до категорії колгоспного двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору (після смерті якого і відкривається спадщина), а інформація про інших членів двору відсутня, а за даними органу місцевого самоврядування вбачається, що в житловому будинку разом з померлим проживали і інші особи, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, то оформити спадщину на підставі такого документа, що посвідчує право власності не вбачається за можливе. (а.с.34)
Згідно постанови приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиної Л.М про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №29/02-31 від 19.03.2026 року ОСОБА_2 , представнику, ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7 , на частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що в документі, що посвідчує право власності на майно вказано, що житловий будинок відноситься до категорії колгоспного двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору, а інформація про інших членів двору відсутня, а за даними органу місцевого самоврядування вбачається, що в житловому будинку разом з померлим проживали і інші особи, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, то оформити спадщину на підставі такого документа, що посвідчує право власності не вбачається за можливе. (а.с.43)
Підсумовуючи вище викладене, суд, враховуючи досліджені докази, прийшов до об`єктивного висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на нормах права, є обґрунтованими та доведеними у судовому засідання належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування.
Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.
Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ним права власності на 4/12 частки даного домоволодіння, як за спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом після смерті батька, ОСОБА_3 та на 8/12 частики даного домоволодіння, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_4 .
Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.
Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-11, 31, 61, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.16, 257, 328, 392, 393, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.120, 123, 548, 549 ЦК УРСР, суд, 

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушина Людмила Михайлівна про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - задовольнити. 

Визнати за ОСОБА_1 право власності 4/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцями за заповітом та за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . 
Визнати за ОСОБА_1 право власності 8/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцями за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення..
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Киселівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04412018, адреса місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Киселівка, вул. Молодіжна, буд.10.
Третя особа: Чернігівська районна державна нотаріальна контора Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 02901782, адреса місцезнаходження: 14035, Чернігівська область, Чернігівський район, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд.48. 
Третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушина Людмила Михайлівна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 . 

Суддя Т.В.Костюкова