Справа №212/10083/26 
1-кп/212/1288/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:  головуючої судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду міста Кривий Ріг кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026041730000516 від 01.06.2026 року  за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієвого, Донецької області, громадянина України, не одруженого, на утримані малолітніх дітей та інших осіб не маючого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення, в період якого ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 18.05.2026 у невстановлений час, проте не пізніше 07:30 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні під`їзду № 3, будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкає без реєстрації, на сходинках 5-го поверху побачив мобільний телефон марки «АрреL iPhone 13 PRO» в корпусі білого кольору, який привернув його увагу.
В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, а саме вищезазначеним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 .
Цього ж дня, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, розуміючи, що мобільний телефон марки «АрреL iPhone 13 PRO» в корпусі білого кольору не вибув з володіння власника, його місцезнаходження відомо власнику та останній мав підстави вважати, що власник може за ним повернутись, перебуваючи у вказаному місці, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, шляхом вільного доступу підняв зі сходинок мобільний телефон, тим самим таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Appel iPhone 13 PRO» 128GB, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №983 від 10.06.2026 становить 13750,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 залишив у своїй власності зазначене вище майно, яке фактично не вийшло з володіння власника та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 таємно заволодів майном в умовах воєнного стану, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , чим завдав останній майнової шкоди на суму 13750,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
24 червня 2026 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12026041730000516 від 01.06.2026 року, та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілої ОСОБА_6 . Прокурору ОСОБА_3 потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про винуватість між учасниками процесу, яку вподальшому надано суду.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити йому узгоджену міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а також підтвердив, що йому роз`яснені наслідки укладення угоди, її затвердження та наслідки невиконання угоди.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 24.06.2026 року, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. 
Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, не одруженого, на утримані малолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, інвалідності не має, обставину, що пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, можливості його виправлення без відбування покарання, а тому узгоджена між прокурором та обвинуваченим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого між сторонами виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим, за участю захисника, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , обраний ухвалою суду від 18.06.2026 року у вигляді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати, які б підлягали стягненню, у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 370,373,374,376,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 червня 2026 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026041730000516 від 01.06.2026 року.

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Appel iPhone 13 PRO» 128GB, Imei1: НОМЕР_1 , Imei2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору, який повернуто власниці, потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, з урахуванням ч.4 ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1