ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

Справа № 285/3713/26
провадження у справі № 2/0285/2498/26
10 вересня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В. 
за участі секретаря судового засідання Кравець І.А.,
сторони у справі: 
позивач - Комунальне підприємство Звягельської міської ради "Звягельтепло", представник позивача - Кармазіна Г.А.,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянувши заочно за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Звягельської міської ради "Звягельтепло" до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальну послугу,-
встановив :

Представник позивача 17.06.2026 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» 22 585 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 14 коп заборгованості за комунальну послугу та в дольовому порядку судовий збір у розмірі 3328 ( три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідачі у справі на підставі свідоцтва про спадщину є власниками 2/15 та 1/15 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я відповідача  ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачі заяву-приєднання до Публічного договору про надання комунальної послуги не підписали, проте послугою з постачання теплової енергії користуються, частково за неї сплачують, тому вважаються таким, що приєдналися до умов відповідного договору.
У порушення вимог нормативно-правових актів відповідачі своєчасно не оплатили надані послуги, у результаті чого утворилась заборгованість за період з квітня 2024 по травень 2026 у розмірі 22 585,14 грн.
Відповідачі на усні та письмові повідомлення не реагують, боргу не сплачують. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.
19.06.2026 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Сторони в судове засідання не прибули. 
Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити.
Відповідачі до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином,  причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від яких не надходило.  
Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.
Судом встановлено, що у зв`язку з прийняттям спадщини відповідачі у справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 2/15 та 1/15 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідно, що вбачається з копії відповідної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
На ім`я відповідача  ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 
Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законами України “Про житлово-комунальні послуги”, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону.
Відповідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;
Ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-УІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2189), який введено в дію 01.05.2019 року, було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема до комунальних послуг віднесено послугу з постачання теплової енергії замість послуги з централізованого опалення.
Статтею 12 Закону №2189 передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 статті 14 Закону №2189 встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку (ОСББ) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги.
Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила №830).
Відповідачі від укладення з позивачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії ухиляються, проте від отримання послуг не відмовляються, частково сплачують за комунальну послугу.
Ч.3 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.
Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.
П.39 Правил №830 встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб.
Так, плата за послугу з постачання теплової енергії складалася з :
1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України;
3)внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, які відповідно до частини 1 статті 17 Закону №2189 включалися до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображалися окремо.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Відповідно до пункту 4. Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
За таких обставин, хоча заяву-приєднання до Публічного договору відповідачі не підписали, проте вони продовжують споживати послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, частково їх оплачують, а тому вважаються такими, що приєдналися до умов Публічного договору.
Встановлено, що відповідачі мають заборгованість, внаслідок несплати спожитої послуги, яка за період з квітня 2024 по травень 2026 станом на 15.06.2026 становить 22 585,14 грн, з якої: 21 829,34 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з жовтня 2024 по квітень 2026 включно; 755,80 грн - заборгованість за плату за абонентське обслуговування за період з квітня 2024 по травень 2026 включно.
Відповідачі неодноразово попереджалися про наявність заборгованості та необхідність її погашення, проте на письмові повідомлення не реагують, боргу добровільно не сплачують.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог, відповідачами суду не подано.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.4, 76 – 89, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 273, 280 – 282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -
ухвалив:

Позовну заяву Комунального підприємства Звягельської міської ради "Звягельтепло" до  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальну послуг задовольнити повністю.
Стягнути в солідарному порядку з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» 22 585 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 14 коп заборгованості за комунальну послугу.
Стягнути в дольовому порядку з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім ) грн 00 коп, тобто по 1664 ( одна тисяча шістсот шістдесят чотири) грн 00 коп з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Найменування сторін:
- позивач – Комунальне підприємство Звягельської міської ради "Звягельтепло" (код ЄДРПОУ 35824365, місцезнаходження - вул. Івана Франка, 15-А, м. Звягель, Житомирська область );
- відповідачі – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 
Дата складення повного судового рішення – 15.09.2026.

Суддя А.В.Михайловська