ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року 
м. Київ
справа №260/412/25
адміністративне провадження № К/990/7660/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з персоналу ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення, провадження у якій відкрито,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 (суддя-доповідач Гінда О.М., судді: Заверуха О.Б., Ніколін В.В.),
УСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з персоналу ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_1 прикордонного загону капітана ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (далі - відповідач-2), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення про відмову в перетині державного кордону України від 24.12.2024, прийняте відповідачем-1;
- визнати протиправними дії посадових/службових осіб відповідача-2 щодо перешкоджання в здійсненні батьківських прав у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2008 р.н. та ОСОБА_4 , 2009 р.н.;
- зобов`язати вказаних посадових осіб утриматися від здійснення дій, направлених на перешкоджання здійсненню батьківських прав, у вигляді перетинання державного кордону з метою відвідування неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , 2008 р.н. та ОСОБА_4 , 2009 р.н., за умови надання документів на підтвердження обґрунтування перетинання кордону саме з такою метою;
- стягнути з службових/посадових осіб відповідача-2 матеріальну шкоду в розмірі: 2145 грн 54 коп. та 53 євро 20 євроцентів;
- стягнути з службових/посадових осіб відповідача-2 моральну шкоду на користь: ОСОБА_1 - 3000 грн 00 коп.; ОСОБА_3 - 3000 грн 00 коп.; ОСОБА_4 - 3000 грн 00 коп.
2. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
3. Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2025 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, установлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надіслання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2906,88 грн.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 повернуто скаржнику.
6. Постановою Верховного Суду від 20.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 залишено без змін.
7. ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 до суду апеляційної інстанції.
8. Ухвалою від 19.12.2025 Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 та встановив 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
9. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2026 клопотання ОСОБА_1 про продовження процесуального строку задоволено, продовжено строк для усунення ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2025, на 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
10. На виконання вимог ухвали від 19.12.2025 позивач подав до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків, у якій зазначив, що скористався своїм законним правом на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025, водночас не відмовився від захисту своїх порушених прав і не втратив за цей час до цього законний інтерес. Апеляційним судом не було вирішено скаргу по суті, так як скарга була повернута з формальних підстав (несплата судового збору в зазначеному розмірі). Позивач уважає, що оскільки між постановою Верховного Суду від 20.11.2025 і повторним поданням апеляційної скарги пройшов мінімальний термін - декілька робочих днів, а тому строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі №260/412/25 та відкрити апеляційне провадження.
11. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 визнано неповажними підстави для поновлення позивачу строку апеляційного оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі №260/412/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
12. Не погодившись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, покликавшись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026, а справу направити на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
13. Касаційна скарга обґрунтована тим, що значний пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції був викликаний тривалим розглядом Верховним Судом касаційної скарги на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 про повернення апеляційної скарги скаржнику.
13.1. З оскарженою ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 про відмову у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 не згоден, вважає її прикладом надмірного формалізму та обмеженням доступу до правосуддя, оскільки ця ухвала не містить встановлення фактів недобросовісності скаржників, які скористалися своїм законним правом на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025. 
13.2. З огляду на зазначене позивач наголосив, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому наявні підстави для його поновлення.
14. Ухвалою від 25.03.2026 Верховний Суд відкрив касаційне провадження з підстав правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема положень пункту 4 частини першої статті 299 КАС України щодо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
15. У відзиві на касаційну скаргу представник військової частини НОМЕР_2 заперечив проти її доводів, зазначивши, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення первинної апеляційної скарги саме по собі не є безумовною підставою для поновлення такого строку при повторному зверненні до суду. Крім того, позивач не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.
16. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.
17. Статтею 295 КАС України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.
18. За приписами частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
19. Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
20. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
21. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
22. Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
23. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що хоча первинну апеляційну скаргу було подано в межах строку, установленого статтею 295 КАС України, можливість повторного подання апеляційної скарги після її повернення не є абсолютною і повинна реалізовуватися з дотриманням вимог процесуального закону та в розумний строк.
23.1. Суд апеляційної інстанції зазначив, що повторну апеляційну скаргу подано лише 28.11.2025, тобто більш ніж через чотири місяці після повернення первинної апеляційної скарги, та наголосив, що касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції, якою повернуто первинну апеляційну скаргу, не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження при повторному зверненні до суду.
23.2. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не навів поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, не повідомив про тривалість і характер обставин, які унеможливлювали своєчасне усунення недоліків первинної апеляційної скарги, зокрема в частині сплати судового збору, а також не пояснив, чому повторне звернення до суду стало можливим лише через тривалий час після її повернення. Також позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження існування об`єктивних, непереборних та незалежних від його волі обставин, які б унеможливили або істотно ускладнили своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції. За таких обставин, наведені в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
24. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо неповажності причин пропуску позивачем строку апеляційного оскарження з огляду на таке.
25. Дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, і відносини стають стабільними.
26. За змістом частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
27. Водночас поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
28. Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на оскарження судових рішень у кожній конкретній справі залежить від указаних у відповідній заяві причин, підтверджених належними доказами.
29. Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин. Водночас суд може встановити наявність таких перешкод за умови подання відповідних доказів особою, яка пропустила процесуальний строк та клопоче про його поновлення.
30. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд зауважує, що вдруге з апеляційною скаргою позивач звернувся 28.11.2025, тобто більш ніж через чотири місяці після постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги від 15.07.2025, що не може вважатися розумним строком для такого звернення.
31. Водночас обрання позивачем шляху касаційного оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги є наслідком його власного процесуального вибору та не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних і незалежних від його волі обставин, які унеможливлювали своєчасне подання апеляційної скарги. 
32. Крім того, обов`язок сплати судового збору як умова реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення є легітимним обмеженням права на доступ до суду. Після усунення недоліків апеляційної скарги позивач не був позбавлений можливості вдруге звернутися до суду апеляційної інстанції в порядку, установленому законом, а касаційне оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги не створювало жодних процесуальних перешкод для такого звернення.
33. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та, як наслідок, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
34. Отже, наведені в касаційній скарзі обставини не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
35. За правилами статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
36. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала суду апеляційної інстанцій є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд прийняв рішення у відповідності до норм процесуального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, висновки суду щодо встановлених обставин є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
37. Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не оскаржується.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко
Судді: О.В. Кашпур
О.Р. Радишевська