Справа № 303/8613/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
Головуючої  – судді Кожух О.А., 
Суддів  – Мацунича М.В., Шевчука В.В., 
з участю секретаря – Савинець В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2026 року (головуючий суддя Кость В.В.) у справі № 303/8613/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

04.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду у порядку окремого провадження із заявою про оголошення померлим її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши заінтересованими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України.
Заяву мотивовано тим, що 07.07.1990 заявниця зареєструвала шлюб зі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 9). 
Від даного шлюбу народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).
Надалі цей шлюб розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 12), а заявниця одружилася вдруге, змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 12а).
У липні 2023 року її сина ОСОБА_4 мобілізовано до Збройних сил України.
Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.07.2023 № 221, солдат ОСОБА_4 був призначений на посаду стрільця піхотного відділення взводу піхотної роти військової частини НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_6 з 25 липня 2023 року (а.с. 14).
Відповідно до сповіщення сім`ї від 29.05.2024 №265 (а.с. 16), солдат ОСОБА_4 зник безвісти 26.05.2024 під час виконання бойових завдань, в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі н.п. Малі Щербаки Васильківського району Запорізької області 
Заявниця вказувала, що оголошення померлим ОСОБА_4 необхідне їй з метою реалізації спадкових прав та можливості оформити спадщину.
У заяві ОСОБА_1 зазначала, що згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області почалися із 27.04.2022, та наразі не закінчилися.
Вважала, що, початок відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, який дає можливість суду оголосити особу померлою, з урахуванням конкретних обставин справи – повинен обчислюватися з дня ймовірної загибелі її сина – з 25.05.2024. 
Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_1 просила оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим під час виконання бойових завдань. Місцем смерті вважати населений пункт: село Малі Щербаки Васильківського району Запорізької області. Датою смерті вважати: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 – задоволено.
Оголошено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , померлим під час виконання бойових завдань. Ухвалено вважати місцем смерті населений пункт: село Малі Щербаки Васильківського району Запорізької області, датою смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

На це рішення суду подало апеляційну скаргу Міністерство оборони України. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви  ОСОБА_1 відмовити. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд неправильно застосував норму матеріального права ч. 2 ст. 46 ЦК України.
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. 
Не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Посилаючись на наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, вказує, що активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області ведуться із 27.04.2022 та наразі тривають.
У зв`язку з наведеним, звернення до суду з даною заявою про оголошення військовослужбовця ОСОБА_4 померлим є передчасним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Межі перегляду судового рішення та явка учасників

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Представник апелянта – ОСОБА_6 - апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.
Представник заявника – адвокат Мельник П.П. - просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
ОСОБА_1 та заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Законний представник ОСОБА_3 – ОСОБА_7 – просила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3 ; рішення суду просила залишити без змін. 
Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника апелянта та представника заявника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.07.1990 заявниця уклала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Від даного шлюбу народився син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , а.с. 10).
Надалі цей шлюб було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 12), а заявниця одружилася вдруге, змінивши прізвище на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , а.с. 12а).
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 221 від 25.07.2023 року, солдат ОСОБА_4 був призначений на посаду стрільця піхотного відділення взводу піхотної роти військової частини НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_6 з 25 липня 2023 року (а.с. 14).
Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України від 27.06.2024 № 1797, солдат ОСОБА_4 в період із 20.02.2024 по 30.04.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Малі Щербаки Запорізької області (а.с.15).
Надісланим заявниці сповіщенням сім`ї від 29.05.2024 №265 повідомлено, що 26.05.2024 під час виконання бойових завдань в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі н.п. Малі Щербаки Васильківського району Запорізької області солдат ОСОБА_4 зник безвісти. (а.с. 16).
Після отримання цього сповіщення, 01.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою, в якій просила правоохоронні органи вжити заходи щодо розшуку її сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_5 , який не виходить на зв`язок з 18.05.2024 (а.с. 21).
На підставі цієї заяви від 01.06.2024 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, кримінальне провадження № 12024071040000723.
Факт зникнення ОСОБА_4 безвісти підтверджується даними Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 13.06.2024 № 20240613-626 (а.с. 23).
З наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 11.06.2024 № 856 слідує, що за результатом службового розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_4 , проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 27.05.2024 № 758 та на підставі рапорту командира 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_5 від 26.05.2024 № 2985, комісією встановлено, що 25.05.2024 на ПВ МЮНХЕН було здійснено скиди невідомого боєприпасу у кількості 4 вибухів, наслідком чого стала втрата зв`язку з особовим складом ПВ МЮНХЕН, де виконували бойове завдання п`ятеро військовослужбовців, у тому числі солдат ОСОБА_4 (а.с. 17-20).
Також з наказу вбачається, що аеророзвідка руху противника не виявила, спроба підходу до ПВ МЮНХЕН результату не дала, зв`язок встановити не вдалося, місцезнаходження особового складу – невідоме.
За результатом службового розслідування у п. 1 наказу зазначено, що службове розслідування слід вважати завершеним. Вважати військовослужбовця стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_5 солдата ОСОБА_4 – безвісти зниклим з 25.04.2024 (п. 2 наказу № 856 від 11.06.2024 року) (а.с. 17-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть – це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі N 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі N 607/159/23.
Як зазначено Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2024 року у справі N 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі N 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі N 357/16463/24, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
При розгляді справ цієї категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).
Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.
Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі N 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 16.04.2026 не прийняла до свого розгляду - повернула на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду - справу № 671/132/25, не вбачаючи підстав для відступлення від висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/11021/22. 
Визначення строку тривалістю шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, у якому зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані російською федерацією території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Наказ № 376 суди можуть використовувати для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, вказує, що активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області ведуться із 27.04.2022 та наразі тривають.
З урахуванням даних офіційного джерела інформації (наказу від 28.02.2025 № 376), беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 щодо правильного застосування норми ч. 2 ст. 46 ЦК України, судовою колегією встановлено, що оскільки активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області – не закінчилися, тому перебіг строку, визначеного частиною другою статті 46 ЦК України, не розпочався, відтак подана у листопаді 2025 року заява ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_4 є передчасною.
За обставинами цієї справи територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця, на момент такої події була територією активних бойових дій, при цьому як на момент подання заяви ОСОБА_1 , так на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області – тривають, така територія не є тимчасово окупованою.
З урахуванням наведеного, та беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування норми матеріального права стосовно початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України є обґрунтованими.

Висновки за результатом розгляду апеляційних скарг

З огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 щодо правильного застосування норми матеріального права стосовно початку відліку строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України, встановивши, що територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця ОСОБА_4 , на момент такої події була територією активних бойових дій, при цьому як на момент подання заяви ОСОБА_1 , так на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, активні бойові дії на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області – тривають і не закінчилися, тому заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – є передчасною.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права в частині початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України. 
За таких обставин, апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід задовольнити, а рішення місцевого суду, відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасувати, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Колегія суддів звертає увагу на те, що у разі зміни обставин, а саме: припинення активних бойових дій на території с. Малі Щербаки Степногірської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, заявниця не позбавлена права повторно звернутися із заявою про оголошення  ОСОБА_4  померлим.

Щодо судових витрат

Статтею 294 ЦПК України врегульовано порядок розгляду справ окремого провадження. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Зважаючи на наведене, судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, слід залишити за учасниками справи, що їх понесли.
Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 березня 2026 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 07 липня 2026 року.

Головуюча:    

Судді: