МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 р.  	№ 400/943/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,29005,  	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) та просить суд:
- визнати протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1982 по 30.11.1985 та з 01.11.1985 по 22.06.1989, та прийняття рішення №143250024034 від 28.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у перерахунку пенсії
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період його навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1982 по 30.11.1985 та з 01.11.1985 по 22.06.1989, та здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з дати звернення 08.09.2025. 
В обґрунтування позову вказує, що з 2025 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком. У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії шляхом включення до страхового стажу строку навчання в інституті за виключенням періоду військової служби. Однак, ГУ ПФУ у Хмельницькій області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії від 28.10.2025 №143250024034. Зазначені дії відповідача вважає протиправними, оскільки його період навчання підтверджено довідками, виплатою стипендії та дипломом. 
Ухвалою від 30.01.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача до суду відзив не надходив, ухвала про відкриття провадження доставлена до особистого кабінету підсистеми «Електронний суд» 03.02.2026 року. 
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 2025 року року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058). 
Вважаючи, що до страхового стажу позивача протопано не зараховано навчання позивач звернувся 08.09.2025 року до відповідача з заявою по зарахування цих періодів. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №143250024034 від 28.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії. Підтавою для відмови стала відсутність в наданій довідці періоду навчання.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).
Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” № 637 від 12.08.1993 року (далі – Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно із пунктом 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1982 по 30.11.1985 та з 01.11.1985 по 22.06.1989, відповідач виходив з тго, що в довідці відсутній період навчання. 
Суд вважає зазначені твердження відповідача безпідставними, оскільки дослідивши надані позивачем документи суд встановив наступне. 
Так, згідно Довідки №139 за № 15.10.2025 виданої АТ «Радсад» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за направленням від радгоспу-заводу «Радсад» і за рахунок коштів зазначеного підприємства навчався у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства на денній стаціонарній формі навчання з 1982 року по 1989 рік з перервою на службу в радянській армії. При цьому, згідно з наказами по радгоспу-заводу «Радсад» №224 від 07.10.1982 р. та №289 від 05.11.1985 ОСОБА_1 виплачувалась стипендія у наступні періоди з жовтня 1982 року до листопада 1983 року включно, а також з листопада 1985 року по червень 1989 року включно. Також зі змісту довідки вбачається, що радгосп-завод «Радсад» 26.10.1987 року перейменовано в радгосп «Радсад» на підставі наказу №183 від 26.10.1987 року. Радгосп «Радсад» було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство «РАДСАД» відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області №55 від 11.07.1994. Відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ід 18 жовтня 2011 року назву та тип товариства було змінено з Відкритого акціонерного товариства «РАДСАД» на Публічне акціонерне товариство «РАДСАД». Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «РАДСАД» змінило тип на приватне акціонерне товариство та найменування на Акціонерне товариство «РАДСАД». Акціонерне товариство «РАДСАД» є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «РАДСАД», яке є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «РАДСАД», яке є правонаступником всього майна. Всіх прав та обов`язків радгоспу «РАДСАД». Крім того, згідно Наказу по радянському господарству-заводу «Радсад» Миколаївського радянського господарства винного тресту №224 від 07.10.1982 року директором наказано виплачувати стипендію, серед інших, ОСОБА_1 , студенту Мелітопольського інституту механізації сільського господарства з 01 жовтня 1982 року в розмірі 46 рублів. Відповідно до Наказу по радянському господарству-заводу «Радсад» об`єднання «Миколаївське радянське господарство виноробної промисловості» №289 від 05.11.1985 року стипендіату радянського господарства ОСОБА_1 , який повернувся з лав радянської армії, наказано виплачувати стипендію з 01 листопада 1985 року згідно із довідкою Мелітопольського інституту механізації. Згідно Наказу по радхозу «Радсад» Миколаївського виробничо-аграрного об`єднання плодорозплідного господарства №109 від 31.07.1989 року ОСОБА_1 прийнято з 31.07.1989 року в якості інженера-механіка/інженера по новій техніці і технічній інформації на підставі особистої заяви та направлення Мелітопольського інституту механізації сільського господарства. 
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем було надано достатньо доказів на підтвердження щодо періоду навчання позивача в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.10.1982 по 30.11.1985 та з 01.11.1985 по 22.06.1989. Відтак, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу ці періоди навчання.
При цьому, суд звертає увагу, що права позивача порушені не діями відповідача, а рішенням, тому суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги шляхом визнання протиправним рішення відповідача №143250024034 від 28.10.2025 року. Належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є обраний ним спосіб шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1982 року по 30.11.1985 року, з 01.11.1985 року по 22.06.1989 року та здійснити перерахунок пенсії з дати звернення 08.09.2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив у розмірі 1064,96 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.06.2020 року у справі № 620/1116/20: "... Оскільки позов ОСОБА_1 містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат колегія суддів визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог".
Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу в розмірі 1064,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,29005, ідентифікаційний код 21318350) задовольнити частково. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №143250024034 від 28.10.2025 року.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013, ідентифікаційний код 21318350) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1982 року по 30.11.1985 року та з 01.11.1985 року по 22.06.1989 року, та здійснити перерахунок пенсії з 08.09.2025 року.
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,29005 ідентифікаційний код 21318350) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар