Справа № 760/816/26				Головуючий у І інстанції Кравченко Я.В.	
Провадження № 33/824/2289/2026 Категорія ч. 4 ст. 121 КУпАП				Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р. 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн. 60 коп. судового збору,
В С Т А Н О В И В :

За постановою суду ОСОБА_1 29.12.2025 о 20:50 у м. Київ, вул. Івана Огієнка (Лукашевича), 5, керував транспортним засобом «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого було встановлено задні показники поворотів червоного кольору, чим порушив вимоги ДСТУ 3649=2010. Правопорушення вчинене повторно, протягом року притягувався до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП постановою серії ЕНА № 4338894 від 23.03.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що транспортний засіб «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 належить мамі ОСОБА_2 , автомобіль 2016 року випуску, даний транспортний засіб був ввезений в України з США та придбаний ОСОБА_2 09.10.2021 року вже в Україні у іншої фізичної особи, а перша реєстрація автомобіля в Україні була зроблена 24.12.2020 року, при цьому автомобіль проходив сертифікацію і був допущений до реєстрації і експлуатації в Україні, було видано сертифікат відповідності індивідуального затвердження транспортного засобу, тобто автомобіль з червоними показниками поворотів був офіційно визнаний придатним для використання на автомобільних шляхах держави.

Також зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що відеозапис з нагрудної камери (боді-камери) інспектора патрульної поліції нібито достовірно та однозначно підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 , який за твердженням суду, ніби то мав несправності системи зовнішніх світлових приладів або покажчиків повороту, чи був переобладнаний з порушенням встановлених правил, норм і стандартів, однак такий висновок є передчасним та необґрунтованим, оскільки представлені докази не дозволяють беззаперечно встановити наявність внесення змін до конструкції автомобіля або переобладнання транспортного засобу, а автомобіль «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 у встановленому законом порядку пройшов перевірку, за наслідками якої отримав реєстрацію в Україні та є сертифікованим, а у сертифікаті відповідності зроблено висновок про те, що даний колісний транспорт може бути зареєстрований і допущений до участі у дорожньому русі без використання подальших процедур затвердження.

Захисник у апеляційній скарзі вказує також, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом, на якому встановлено задні покажчики повороту червоного кольору, чим на думку органу, було порушено ДСТУ 3649:2010, однак зазначений ДСТУ застосовувався відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26 листопада 2012 року №710 «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», та в попередній редакції від 26 листопада 2012 року вимоги до конструкції транспортних засобів передбачали посилання на цей стандарт, при цьому в редакції від 03 липня 2024 року посилання на ДСТУ 3649:2010 виключено, а тому на момент складення протоколу нормативна база, на яку послався працівник поліції у протколі , була змінена і застосування старої редакції є юридично необґрунтовано. 

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисник на апеляційний розгляд не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 4 цієї ж статті встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.1 ПДР.

За п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За приписами ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доказування вини у справах про адміністративні правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення(КУпАП), покладається на орган, уповноважений складати протокол про правопорушення.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суддя має розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах складеного протоколу.

Як вбачається зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 на підставі технічного паспорту належить ОСОБА_3 , тобто зареєстрований у встановленому законом порядку. 

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до 
матеріалів справи не долучено доказів про те, що транспортний засіб «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ,  має будь-які несправності зовнішніх світлових приладів або вони проходили процес переобладнання. 

Вимоги п.31.1 ПДР не містять будь-яких заборон щодо керування транспортним засобом.

Посилання у протоколі на те, що задні покажчики поворотів автомобіля «BMW 535XI», д.н.з. НОМЕР_1 є, в порушення вимог ДСТУ 3649-2010, червоного кольору, не свідчать про те, що вони мають несправності чи транспортний засіб переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

На зазначені обставини суддя суду першої інстанції уваги не звернула, дійшовши помилкового висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР та доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУПАП. 

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль