СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/348/26 
Провадження № 2/684/348/2026
РІШЕННЯ
іменем України

15 вересня 2026 року с-ще Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі: судді Худенко І.О., за участю секретаря судового засідання Олійник Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ТОВ Деал Фінанс Груп» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №78846955 в сумі 51 921,85 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14 квітня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78846955, підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 5XF3O7sJR1, який надісланий відповідачу кредитодавцем на електронну адресу. Відповідно до договору позики №78846955 від 14 квітня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачу ОСОБА_1 у кредит грошові кошти в сумі 13 100,00 грн на погоджений умовами договору строк - 30 днів, тобто до 14 травня 2023 року шляхом їх перерахування на платіжну карту НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався повернути ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти) в розмірі: 2.5% в день - фіксована базова процентна ставка в межах визначеного строку користування позикою, 0,875% - знижена процентна ставка, 2.70% в день - процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1604,7%. Орієнтовна загальна вартість позики, яка підлягає поверненню відповідачем становить 16 538,75 гривень. Відповідач кредитні кошти отримав, але свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом у сумі 51 921,85 грн, яка складається з: 13 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 38 821,85 грн сума заборгованості за відсотками.
03 липня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 034-030723, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року.
05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року .
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Деал Фінанс Груп», що стало підставою звернення до суду із вказаним позовом, у якому він просить суд стягнути із відповідача заборгованість за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 рокув сумі 51 921,85 грн, з яких: 13 100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 38 821,85 грн сума заборгованості за відсотками, а також 2 662,40 грн сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 гривень.
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, проте, при зверненні до суду з позовом подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 судове засідання з`явився 09 липня 2026 року, відзив не подав, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору та надав до суду копію військового квитка та посвідчення учасника бойових дій. У судові засідання, призначені на 06.08.2026, 27.08.2026 та 15.09.2026 відповідач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи за відсутності відповідача.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 14 квітня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78846955 шляхом підписання відповідачем договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 5XF3O7sJR1, надісланим йому на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 
Згідно із умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»  надало ОСОБА_1 позику в сумі 13 100,00 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Сторонами погоджені істотні умови договору: сума позики 13 100,00 грн (п.2.1), строк позики (строк договору) - 30 днів (п.2.2), базова процентна ставка в день - 2.5% фіксована. Дата надання позики - 14 квітня 2023 року, дата повернення позики (останній день) - 14 травня 2023 року. Знижена процентна ставка в день - 0.875%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2.70% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1604.7%. 
Договір позики №78846955 підписаний позичальником ОСОБА_1 14 квітня 2023 року електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 5XF3O7sJR1 та засвідчений кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» електронним підписом - 7UAmL1eTUa. ОСОБА_1 надав ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої паспортні дані, відомості про місце проживання, ідентифікаційний номер та номер електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки).
14 квітня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало кошти у сумі 13 100,00 грн на указану ОСОБА_1 у договорі платіжну карту НОМЕР_1 , що підтверджено платіжною інструкцією на перерахування грошових коштів № 11d53a98-8d9c-4d65-90e6-45a0ebbb2ef2. 
Як встановлено з витребуваних за клопотанням позивача доказів із АТ КБ «ПриватБанк», на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано банківську карту № НОМЕР_3 та згідно виписки по рахунку на вказану картку проведено зарахування коштів 14 квітня 2023 року в сумі 13 100,00 гривень.
Отже, договір №78846955 від 14 квітня 2023 року є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення договору і волевиявлення учасників договору було вільним.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року складає 51 921,85 грн, з яких: 13 100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 38 821,85 грн сума заборгованості за відсотками.
03 липня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 034-030723, за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року.
З витягу з реєстру прав вимоги № 05/09/23, що відступаються клієнтом факторові відповідно до договору факторингу № 034-030723 від 03 липня 2023 року вбачається, що ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78846955 від 14 квітня 2023 року на суму 51 921,85 грн, яка складається з: 13 100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 38 821,85 грн сума заборгованості за відсотками.
05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року.
З реєстру прав вимоги № 05/12/25 до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року вбачається, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78846955 від 14 квітня 2023 року на суму 51 921,85 грн, яка складається з: 13 100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 38 821,85 грн сума заборгованості за відсотками.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Суд встановив, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст. ст. 205, 207 ЦК України.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц.
Суд встановив, що в порушення умов договору позики №78846955 від 14 квітня 2023 року, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконав ні первісному кредитору, ні позивачу, який набув права вимоги до відповідача, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами перед позивачем ТОВ «Деал Фінанс Груп».
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 рокустаном на 14 травня 2026 року заборгованість за вказаним договором не погашена, загальна сума заборгованості складає 51 921,85 гривень.
Щодо суми заборгованості за договором позики, яка підлягає до стягнення із відповідача ОСОБА_1 суд дійшов таких висновків.
Відповідач не спростував наявність укладеного договору позики, як і не надав доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами щодо розміру кредиту. Суд дійшов до переконання, що позов в частині стягнення вказаної заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №78846955 від 14 квітня 2023 у розмірі 13 100,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу.
В той же час, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» №1275-VII від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Тобто, в редакції ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чинній на момент укладення кредитного договору із ОСОБА_1 , було передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Останніми змінами, які набрали чинності 19.08.2022, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Згідно із положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Як вбачається із відповіді від  ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03 вересня 2026 року за №10/2939, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14 вересня 2022 року по 27 лютого 2026 року проходив військову службу за мобілізацією у лавах Збройних Сил України.
Із наданих відповідачем документів також вбачається, що 14 грудня 2023 року він отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 .
Отже, на час укладення кредитного договору та його дії (14 квітня 2023 року - 14 травня 2023 року), ОСОБА_1 був військовослужбовцем, а відтак на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 р у справі № 502/1438/18.
Виходячи з встановлених обставин справи та зазначених вище норм, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачу як військовослужбовцю проценти за користування кредитними коштами не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Тому, в цій частині вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами не підлягають задоволенню. 
На підставі викладеного суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 671,72 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 25,23 %).
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, доходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та входять до складу судових витрат.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн і на підтвердження таких витрат надав докази: ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. ТОВ «Деал Фінанс Груп», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099, виданим Ткаченко Ю.О., договір № 22-08/25ДІЛ від 22 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, укладеним між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Деал Фінанс Груп», витяг з акта № 8-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25ДІЛ від 22 серпня 2025 року, з якого вбачається, що адвокат Ткаченко Ю.О. надала ТОВ «Деал Фінанс Груп» послуги з підготовки матеріалів справи до суду позову до ОСОБА_1 на суму 4 500,00 грн, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579942739.1 від 05.03.2026, актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 22-08/25ДІЛ від 22 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, з якого вбачається, що адвокатом Ткаченко Ю.О. надано послуги ТОВ «Деал Фінанс Груп» з підготовки матеріалів до суду про стягнення заборгованості ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. 
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи із умов договору про надання послуг, беручи до уваги складність справи та обсяг виконаних робіт, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що позов задоволено частково на 25,23 %, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 135,35 гривень.
Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 289 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205, код ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за договором позики №78846955 від 14 квітня 2023 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 13 100,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205, код ЄДРПОУ 44280974) судовий збір в сумі 671,72 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 135,35 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог на суму 38 821,85 грн відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» адреса: 08205, м. Ірпінь, Київська область, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.

Суддя Інна ХУДЕНКО