Справа № 1-2/2013 р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2013 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , 
потерпілого ОСОБА_4 ,
підсудного ОСОБА_5 
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, безробітного, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

10.11.2011 року близько 01.20 год. ночі в м. Могилів-Подільському по вул. Полтавській, Вінницької області, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «OPELVECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 94.6-98.8 км/год., неподалік від перехрестя вулиць Полтавська-Карбишева, допустив порушення ПДР України:
- п.12.2 – у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
- п.12.3 – у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п. 12.4. – у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
- п. 2.9а – водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Внаслідок порушення вище вказаних пунктів ПДР України ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом не впорався з керуванням та на зустрічній смузі руху по вулиці Полтавській допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який переходив дорогу у невстановленому для переходу місці, заподіявши йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 47/29 від 23.01.2012 року, тілесні ушкодження: скальповані рани лівої половини обличчя, стан після ПХО ( 10.11.11), розрив брижі сигмовидної кишки, ускладнення некрозом та перфорацією нижньої третини сигмовидної кишки, за очеревиною гематомою справа, місцевим каловим перитонітом, гемоперитонеум та відкритий бамперний, уламковий із зміщенням перелом діалізів обох кісток лівої гомілки та травматичний шок ІІ ступені, які утворились від воздії тупих предметів, можливо, 10.11.11 року при дорожньо-транспортній пригоді та у сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні до життя на час їх утворення
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5  винним себе за ст.286 ч.2 КК України визнав і суду пояснив, 10.11.2011 року приблизно о 01.00 год. ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», пасажиром якого був ОСОБА_8 , рухався по вул.. Полтавській, м. Могилева-Подільського, в сторону с. Немія, Могилів-Подільського району, зі швидкістю 80 км/год.. Пояснив, що не доїжджаючи приблизно 20 м. до перехрестя, був засліплений світлом фар зустрічного транспортного засобу. Розминувшись із зустрічним автомобілем, побачив на своїй смузі руху трьох пішоходів та одного пішохода приблизно на середині дороги. Пішоходи переходили дорогу на відстані 5-10 метрів від перехрестя. З метою не допустити наїзду на вказаних пішоходів став гальмувати та прийняв автомобіль вліво, однак не зміг уникнути наїзду на четвертого пішохода. Зіткнення відбулося передньою частиною автомобіля. автомобіль до повної зупинки ще певний час рухався, внаслідок чого ОСОБА_4 упав на капот, лобове скло і на асфальт біля правого заднього колеса автомобіля. ОСОБА_8 з незнайомою особою побігли в районну лікарню, підсудний залишився на місці ДТП. Автомобіль «швидкої допомоги» приїхав через 10 хвилин і потерпілого ОСОБА_4 доставили в Могилів-Подільську ЦРЛ. На другий день підсудний приїжджав в лікарню до потерпілого, передав на лікування кошти в загальній сумі 26 000 грн. Пояснив, що не відмовляється від повного відшкодування шкоди потерпілому, однак на сьогоднішній день не працює, займається пошуками роботи, стоїть на обліку в центрі зайнятості, на утриманні має малолітню дитину. Крім того, потерпілий в категоричній формі відмовляється зустрітись з підсудним, що позбавило його можливості надавати матеріальну допомогу. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підсудний визнав на суму, що підтверджується документально. 
В скоєному розкаюється, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_4  суду пояснив, що 09.11.2011року, після 00.00 год. повертався разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з дня народження друга. Неподалік перехрестя вул. Полтавської і вул. Карбишева, приблизно в 5 метрах, переконавшись у відсутності транспорту на дорозі, почали переходити дорогу,перпендикулярно, зліва направо, попереду йшли Дорошенки, за ОСОБА_12 , потім потерпілий. Дійшовши до середини дороги, потерпілий побачив автомобіль, який рухався на великій швидкості, тому уникнути зіткнення з ним не вдалося. До свідомості потерпілий прийшов наступного дня у лікарні.На той час втратив пам`ять, тому про обставини ДТП розповідав зі слів друзів. Пояснив, що зіткнення з автомобіль відбулося на зустрічній смузі руху, тобто роздільну лінію потерпілий ще не перетнув. Не пам`ятає, чи був втому місці пішохідний перехід. Пояснив, що транспортного засобу, який би рухався в напрямку центра міста на зустріч транспортному засобу під керуванням підсудного не було. Заявив та підтримав цивільний позов на суму 59062 грн. 26 коп. – матеріальна шкода, 200 000 грн. – моральна шкода. Пояснив, що на даний час підсудний не приймає ніяких мір по відшкодуванню завданої шкоди, а потерпілому необхідні значні кошти на реабілітацію. 
Свідок ОСОБА_13  – ст. слідчий Могилів-Подільської міжрайонної прокуратури суду пояснив, що дану кримінальну справу отримав на стадії досудового слідства. ОСОБА_4 допитував в якості потертлого. Свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за дорученням допитував слідчий м. Сімферопіль, решту свідків - заступник Могилів-Подільського міжрайпрокурора. Ні фізичного, ні психологічного тиску на потерпілого не здійснювалося, допит проводився в рамках чинного законодавства. Потерпілий вів себе спокійно, сумнівів щодо його адекватності не виникало. 
Свідок ОСОБА_11  суду пояснив, що 09.11.2011 року з друзями були на дні народженні знайомого, повертались додому після опівночі. Вийшовши з вул.. Карбишева, в м. Могилеві-Подільському, стали переходити дорогу по вул. Полтавській. Попереду йшли сестра і брат Дорошенки, за ними свідок, останнім переходив ОСОБА_14 . Свідок почув звук двигуна автомобіля,що наближався і потім удар. Повернувшись на звук удару, побачив автомобіль, який ще рухався разом з потерпілим. Підтвердив, що перед тим, як почати рух через дорогу, пропустили автомобіль, який рухався в напрямку міста. Пояснив, що одразу ж з пасажиром транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 побігли до лікарні, підсудний залишався на місці ДТП.
Свідок ОСОБА_15 - слідчий Могилів – Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області, суду пояснив, що 10.11.2011 року, приблизно о 02:00 год. ночі виїжджав на місце скоєння ДТП, складав протокол огляду місця події та план - схему до нього. Відбирав в лікарні пояснення у потерпілого, стан його був важкий, але пояснення він давав без примусу. Потерпілий пояснював, що повертався з друзями з святкування дня народження, на вул.. Полтавській пропустили автомобіль і почали переходити дорогу, переходили навскіс, потерпілий йшов останній і був збитий автомобілем. Пояснив, що при огляді місця події було зафіксовано сліди гальмування, які починалися зі смуги руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_5 , удар відбувся правою стороною автомобіля. На місці пригоди була зафіксована слідова інформація: осип скла, лако фарбового покриття. Підтвердив, що пішохідного переходу в місці ДТП не було.
Свідок ОСОБА_16 _, суду пояснив, що ОСОБА_5 – його знайомий. Пояснив, що разом з підсудним приїжджав у Вінницький військовий госпіталь, чекали закінчення операції, щоб дізнатись який стан потерпілого. В лікарні зустріли батька потерпілого, ОСОБА_5 в присутності свідка передав ОСОБА_17 4 000 грн. на лікування сина. 
З показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , оголошених в судовому засіданні, оскільки останні знаходяться за межами України, встановлено, що 10.11.2011 року, приблизно о 01.00 год. ночі, вони разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 повертались додому в с. Немія, Могилів-Подільського району. Переходячи дорогу по вул. Полтавській, пропустили автомобіль, який рухався зі сторони с. Немія по вул.. Полтавській, переконались, що відсутні інші транспортні засоби. Першою дорогу переходила ОСОБА_10 , позаду ОСОБА_9 з ОСОБА_11 , за ними ОСОБА_4 .. Раптово з центра міста на великій швидкості по вул. Полтавській, приблизно більше 100 км/год. виїхав легковий автомобіль, як потім стало відомо «Опель Вектра» темного кольору. Після чого відбулось зіткнення автомобіля з ОСОБА_4 , від якого останній впав спочатку на капот автомобіля , потім на дах і коли автомобіль зупинився, скотився на асфальт біля правого заднього колеса автомобіля. Гальмувати автомобіль почав вже після того, як збив потерпілого і до повної зупинки проїхав біля 70 метрів. 
З показів свідка ОСОБА_8  оголошених в судовому засіданні, оскільки останній знаходиться на строковій військовій службі, встановлено, що 09.11.2011 року, разом з ОСОБА_5 відпочивали в кафе «Київська Русь» по вул.. Ставиській, в м. Могилеві-Подільському, вживали алкогольні напої. 10.11.2011 року, приблизно о 01.00 год. ночі, повертались на автомобілі ОСОБА_5 «OPELVECTRA», під керуванням останнього додому в с. Юрківці, Могилів-Подільського району. Рухаючись приблизно зі швидкістю 80 км/год., із включеним ближнім світлом фар, в напрямку с. Немія, розминались із зустрічним автомобілем, з яскравим світлом фар, були засліплені, після чого ОСОБА_5 увімкнув дальнє світло фар, свідок одразу помітив, на їх смузі руху чотирьох пішоходів, які переходили дорогу майже в ряд. Пішоходів свідок помітив, приблизно за 5 метрів. Після цього майже одразу відбулося зіткнення автомобіля із пішоходом, який йшов останнім. Зіткнення відбулось за 2-3 секунди від моменту початку гальмування.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_18  суду пояснив, що водій при засліпленні світлом фар зустрічного транспортного засобу повинен був діяти згідно п. 19.3 ПДР України - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Пояснив, що водієм було допущено порушення п.п. 12.2,12.3,12.4 ПДР. Безпечна швидкість руху вираховувалась, виходячи з умов видимості дороги (78 м). Підтвердив, що точного місця наїзду встановити не вдалося, а технічна можливість попередити наїзд на пішохода встановлювалась порівнянням відстані, на якій автомобіль знаходився від місця наїзду в момент появи пішохода в полі зору водія на шляху і зупинного шляху автомобіля в умовах місця пригоди, при допустимій швидкості руху автомобіля. 
Крім визнання вини підсудним, показів потерпілого, свідків винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому діянні підтверджується: змістом рапорту чергового Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області від 11.11.2011 року (а. с. 7); даними протоколу огляду місця події від 10.11.2011 року та план схемою до нього ( а. с. 8-9) ; даними протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки «Опель Вектра» д. н. з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_19 ,згідно якого: у автомобіля деформовані передній бампер, решітка, радіатор, капот, розбито лобове скло, пошкоджено цілісність даху, розбитий люк ( а. с. 15 ); постановою визнання автомобіля речовим доказом ( а. с. 16 ); ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « Опель Вектра» на ім`я ОСОБА_19 ( а. с. 17 ); висновком автотехнічної експертизи № 306 а від 22.12.2011 року, згідно якого швидкість руху автомобіля марки «Опель Вектра» д. н. з. НОМЕР_1 , по вул. Полтавській в м. Могилів-Подільському 10.11.2011 року у місці скоєння ДТП враховуючи довжину слідів гальмування, становила 94.6-98.8 км/год.( а. с. 29-30); висновком судово-медичної експертизи № 47/29 від 23.01.12 року, згідно якого у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: скальповані рани лівої половини обличчя, стан після ПХО ( 10.11.11), розрив брижі сигмовидної кишки, ускладнення некрозом та перфорацією нижньої третини сигмовидної кишки, за очеревиною гематомою справа, місцевим каловим перитонітом, гемоперитонеум та відкритий бамперний, уламковий із зміщенням перелом діалізів обох кісток лівої гомілки та травматичний шок ІІ ступеня, які утворились від воздії тупих предметів, можливо, 10.11.11 року при дорожньо-транспортній пригоді та у сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні до життя на час їх утворення ( а. с. 37 ); висновком № 143 від 10.11.2011 року про результати медичного огляду ОСОБА_20 , згідно якого останній на час скоєння ДТП – 10.11.2011 року – знаходився в стані алкогольного сп`яніння ( а. с. 64), посвідченням водія на прізвище ОСОБА_5 ( а. с. 63 ); фото таблицями до протоколу ОМП від 10.11.2011 року (а. с. 295-298); протоколами відтворення обстановки та обставин події від 16.11.2012 року (а.с. 315-320); іншими матеріалами кримінальної справи.

Згідно ст.. 67 КПК України (1960 року), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуєтьсяна всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази для суду, не мають наперед встановленої сили.
У відповідності до ч. 4 ст. 75 КПК України (1960 року), висновок експерта для суду не є обов`язковим, але не згода з ним повинна бути мотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Суд не погоджується з висновком додаткової судово-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 425а від 17.12.2012 року, згідно ч. 5 якого в даних умовах водій автомобіля «OPELVECTRA» д.н. НОМЕР_1 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода. В судовому засіданні експерт пояснив, що технічна можливість попередити наїзд на пішохода встановлюється порівнянням відстані, на якій автомобіль знаходився від місця наїзду в момент появи пішохода в полі зору водія на шляху і зупинного шляху автомобіля в умовах місця пригоди, при допустимій швидкості руху автомобіля. Тоді як, згідно ч. 3 резолютивної частини висновку, наїзд на пішохода ОСОБА_4 був здійснений автомобілем «OPELVECTRA» д.н. НОМЕР_1 на проїзній частині вул.. Полтавської м. Могилева-Подільського, більш точне розташування місця наїзду з розмірною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування не видалось за можливе. Оскільки точне місце наїзду встановити не представилось можливим, а технічна можливість попередити наїзд розраховувалась виходячи з відстані на якій автомобіль знаходився від місця наїзду, суд ставить під сумнів висновок експерта в цій частині.

Даючи правову оцінку діям пішохода ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в його діях мало місце порушення п. 4.7 ПДР України, а саме: пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. 
В судовому засіданні встановлено, що в місці ДТП відсутній пішохідний перехід, однак пішоходи переходили дорогу неподалік, в 5-10 м. від перехрестя вулиць Полтавська-Карбишева, м. Могилева-Подільського, тобто в неустановленому для переходу місці, тоді як згідно ПДР України, якщо в зоні видимості відсутній пішохідний перехід, однак є перехрестя, повинні були переходити дорогу на перехресті по лінії тротуару.

З врахуванням зібраних в судовому засіданні доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 скоїв злочин передбачений ст. 286 ч.2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в результаті яких заподіяно потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином.
Підсудний ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 65), вперше притягується до кримінальної відповідальності, безробітний, одружений, на утриманні малолітня дитина 2011 року народження, за місцем попередньої роботи та проживання характеризується позитивно (а.с.66-67). 
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. 
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнає, щиро кається, як на досудовому слідстві так і в суді давав правдиві покази, чим сприяв розкриттю злочину, на утриманні малолітня дитина, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст.ст.75, 76 КК України.

Понесені по справі судові витрати: за проведення судово-автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз в сумі 1881 грн. 28 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру при УМВС України у Вінницькій області, Код – 24525055, банк одержувача ГУДК у Вінницькій області, МФО 802015 у, рахунок № 31250272210172, Індивідуальний податковий номер № 245250502286; за надання правової допомоги в сумі 2 000 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 59062 грн. 26 коп. – витрати на лікування потерпілого та за пошкоджений одяг, суд задовольняє частково на суму 25 332 грн. 10 коп. з наступних підстав. Суд не бере до уваги розписки на суму 22 650 грн., надані потерпілим в підтвердження того, що йому додатково надавалась медична допомога масажистом, медсестрою, а також за послуги перевезення, оскільки вказані особи не мають права в установленому законом порядку надавати вказані послуги, оплата таких послуг здійснювалась добровільно, не підтверджується призначенням лікаря. Суд відмовляє потерпілому у стягненні коштів на відшкодування витрат на придбання медикаментів на суму 11080 грн. 16 коп., оскільки надані фіскальні чеки не підтверджують, які саме медичні препарати були придбані, в судовому засіданні не доведено, що вони були придбані саме для потерпілого. 

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення з підсудного моральної шкоди в сумі 200000 грн. суд задовольняє частково з таких підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а за наявності вини особи, яка завдала шкоди, – також залежить від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 роз`яснено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли інше не встановлено законом, розмір відшкодування, належного з володільця джерела підвищеної небезпеки, має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.
Судовим слідством достовірно встановлено, що внаслідок ДТП, потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, переніс фізичне та психологічне страждання, потребує подальшого довготривалого лікування, зруйновано його звичний спосіб життя, внаслідок погіршення стану здоров`я втратив роботу. 
Однак враховуючи те, що потерпілим ОСОБА_4 а також іншими пішоходами, які переходили дорогу разом з ним, було допущено порушення п. 4.7. ПДР України, а також враховуючи матеріальний стан підсудного – безробітний, на утриманні малолітня дитина, суд приходить до висновку цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково на суму 50 000 грн. 

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд –

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5  визнати винним за ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 ( три ) роки. 

На підставі ст. 75, ч. 1 п. п. 2, 3 ст. 76 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5  до вступу вироку в законну силу, залишити раніше обраний – підписка про невиїзд. 

Судові витрати:
- за проведення експертиз в сумі 1881 грн. 28 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру при УМВС України у Вінницькій області, Код – 24525055, банк одержувача ГУДК у Вінницькій області, МФО 802015 у, рахунок № 31250272210172, Індивідуальний податковий номер № 245250502286; 
- за надання правової допомоги в сумі 2000 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 .

Стягнути з  ОСОБА_5  на користь  ОСОБА_4 : матеріальну шкоду в сумі 25 332 (двадцять п`ять тисяч триста тридцять дві) гривень, 10 копійок; моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. 

Речовий доказ: автомобіль марки «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф майданчику Могилів-Подільського МВ УМВС України у Вінницькій області – повернути законному володільцю  ОСОБА_19 .

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя: