Справа №333/9449/26
Провадження №2-о/333/446/26
рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за заявою адвоката Тесленка Володимира Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -
ВСТАНОВИВ:
До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява адвоката Тесленка Володимира Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб та зареєстровано 18.10.2019 року органами окупаційної влади на тимчасово окупованій території - відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя. Внаслідок вказаних обставин, прізвище заявниці ОСОБА_1 у свідоцтві реєстрації шлюбу виданого окупованим органом змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Згодом ОСОБА_1 народжено дитину та отримано свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 12 березня 2026 року, виданого відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя управління ЗАЦС міста Севастополя, на ім`я ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 12 березня 2026 виданого на бланку російської федерації зазначено – ОСОБА_5 , стать – чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Севастополь. Матір`ю вказана ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки батьками отримано свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованій території України, яке є нелегітимним, то підставою для державної реєстрації народження дитини відповідно до законодавства України є тільки рішення суду про встановлення факту народження дитини в певний час. Встановлення факту народження дитини, необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах РАЦСу та отримання свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України. Крім того заявники зазначають, що оскільки їх шлюб було зареєстровано на тимчасово окупованій території України окупаційною владою, то відповідно до законодавства України він вважається недійсним, а тому слід вважати, що на час народження їх дитини вони не перебували у зареєстровану шлюбу і як наслідок заявниця не змінювала прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим просять також зазначити прізвище матері у свідоцтві про народження дитини саме як « ОСОБА_3 ».
Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Тесленко В.Ю. у судове засідання не з`явились. До заяви долучено клопотання про розгляд справи за відсутності заявників та їх представника, наполягали на задоволенні заяви.
Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не з`явився. Був повідомлений судом своєчасно та належним чином, не з`явився.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про її задоволення, з огляду на таке.
Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Відповідно до змісту п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.
За змістом ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.
Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації народження є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о).
Відповідно до вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Згідно з ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною 1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянки України серії НОМЕР_2 , виданого 30.11.2004 року Ленінським РВ УМВС України в місті Севастополі.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданого 13.08.2010 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч.3).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина чоловічої статі – ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис органами окупаційної влади.
Факт народження дитини підтверджується 
- Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 12 березня 2026 року, видано органом окупаційної влади «Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя управління ЗАЦС міста Севастополя», на ім`я ОСОБА_5 ; 
- Епікризом (випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1006080) від 26.02.2026 виданого ГБУЗС «Міська лікарня № 5-Центр охорони здоров`я матері та дитини» згідно якого ОСОБА_7 народжено ІНФОРМАЦІЯ_1 хлопчика та виписано їх разом зі стаціонару 26.02.2026.
Зазначені документи суд бере до уваги як докази факту народження дитини з метою забезпечення захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини.
Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вся територія Автономної республіки Крим, до складу якого входить м.Севастополь, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, а тому встановлений особливий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».
Враховуючи, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився на тимчасово окупованій території України, заявники не можуть отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи оригінали документів встановленої форми про народження та, відповідно, на їх підставі зареєструвати народження дитини – ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст.258, 265, 293, 315–317, 319 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Заяву адвоката Тесленка Володимира Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт народження дитини: ОСОБА_5 , стать – чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Севастополь, Україна; 
відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; 
відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.
Рішення допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Л.О. Варнавська