Справа № 180/1181/26
2/180/898/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Нанічкіної Н.М.
з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Добродій Оксану Михайлівну звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Позов обґрунтовано тим, що спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що поступово призвело до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Представник позивача надала заяву, у якій просила розглядати справу без її та позивача участі, позов задовольнити. 
Відповідачка про розгляд справи повідомлялась належним чином; заяви, клопотання відсутні.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. 
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 1986 року. Шлюб зареєстровано Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис 987. 
Сторони неповнолітніх дітей не мають.
Позивач стверджує, а відповідачка не надала заперечень щодо того факту, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися.
Зважаючи на небажання позивача зберегти шлюб, враховуючи те, що сторони не мають дітей віком до одного року, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відмови в задоволенні позову, а отже, шлюб підлягає розірванню.
Судові витрати покладаються на позивача – як він просив про це у позові.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 263-265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 1986 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис 987. 
Судові витрати залишити за позивачем.
 
Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, для виконання.
 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28.07.2026 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна