ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року		Справа № 140/4677/26 пров. № А/857/32052/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р. М., суддів Димарчук Т. М.,Сала П. І., розглянув в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року (головуючий суддя Лозовський Олександр Анатолійович, м. Луцьк) у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
До Волинського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121 у 2021-2026 роках;
- зобов`язати здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (7763,17 грн), у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 – у 2021-2025 роках та 1,121 – у 2026 році, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 13.10.2025 та з 01.03.2026 відповідно.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суд першої інстанції постановив рішення, яким задоволено повністю адміністративний позов, а саме суд: - визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та 1,121 у 2021-2026 роках; - зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (7763,17), у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 – у 2021-2025 роках та 1,121 – у 2026 році, та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 13.10.2025 та з 01.03.2026 відповідно, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції керувався Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058), постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 (далі – Порядок № 124), постановою Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” від 22 лютого 2021 року № 127 (далі - Постанова КМУ № 127), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” від 16 лютого 2022 року № 118 (далі - Постанова КМУ № 118), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” від 24 лютого 2023 року № 168 (далі - Постанова КМУ № 168), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” від 23 лютого 2024 року № 185 (далі - Постанова КМУ № 185), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” від 25.02.2025 № 209 (далі - Постанова КМУ № 209), постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році" від 25.02.2026 № 236 (далі - Постанова КМУ № 236), а також врахував висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24 щодо застосування перелічених норм права. Як наслідок, суд дійшов висновку, що відповідач діяв протиправно, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, оскільки встановлював щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн./135 грн. замість того, щоб застосовувати відповідні коефіцієнти збільшення відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції до Восьмого апеляційного адміністративного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликається на те, що пенсії, при призначенні яких уже було застосовано показник середньої заробітної плати, який перевищує індексований розрахунковий показник, не підлягають щорічній індексації за формулою. У таких випадках замість індексації передбачається фіксована щомісячна доплата. При призначенні пенсії позивачці в 2020 році було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) за 2017– 2019 рр. у розмірі 7763,17 грн, що перевищує розмір показника середньої заробітної плати за 2014– 2016 роки з урахуванням індексації, тому підстав для індексації такої пенсії за формулою, визначеною частиною другою статті 42 Закону України № 1058-IV (з урахуванням коефіцієнтів) немає.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
Позивачка правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася. Суд на підставі частини четвертої статті 304 КАС України дійшов висновку, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Обставини справи, які встановив суд першої інстанції та перевірив суд апеляційної інстанції:
Позивачка перебуває на обліку у відповідача та з 18.06.2020 отримує пенсію за віком на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Позивачка звернулася до відповідача із заявою, просила провести індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, послідовно у розмірі 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121.
Відповідач листом від 02.04.2026 повідомив, позивачку, що пенсія за віком призначена з 18.06.2020 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2017– 2019 роки у розмірі 7763,17 грн. При цьому зазначено, що страховий стаж позивача становить 44 роки 04 місяці 00 днів, коефіцієнт страхового стажу — 0,44333, а індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,55734. Також у листі наведено складові пенсії позивача та зазначено, що індексація пенсії у 2021– 2026 роках проводилась відповідно до статті 42 Закону №1058-IV та постанов Кабінету Міністрів України №127, №118, №168, №185, №209 і №236 із застосуванням відповідних коефіцієнтів збільшення. Відповідач зазначив, що пенсія позивача перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. 
Норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини:
індексація пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, здійснюється на підставі алгоритму, визначеного Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 (далі – Порядок № 124), постановою Кабінету Міністрів України “Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році” від 01.04.2020 № 251 (далі - Постанова КМУ № 251), постановою Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” від 22 лютого 2021 року № 127 (далі – Постанова КМУ № 127), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” від 16 лютого 2022 року № 118 (далі - Постанова КМУ № 118), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” від 24 лютого 2023 року № 168 (далі - Постанова КМУ № 168), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” від 23 лютого 2024 року № 185 (далі - Постанова КМУ № 185), постановою Кабінету Міністрів України “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” від 25.02.2025 № 209 (далі - Постанова КМУ № 209), постановою Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році" від 25.02.2026 № 236 (далі - Постанова КМУ № 236).
Позиція суду апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на такі мотиви:
суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню Постанова № 127, Постанова №118, Постанова №168, Постанова № 185, Постанова № 209, Постанова № 236 щодо визначення розміру відповідних коефіцієнтів, а також Порядок №124 в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV (абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV). З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв протиправно, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV та встановлюючи щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн./135 грн. замість застосування відповідних коефіцієнтів збільшення відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки. Тому під час проведення індексації пенсії позивачки відповідач повинен застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення цієї пенсії. 
Аргументи апелянта зводяться до того, що Постанови КМУ №127 від 22.02.2021, № 118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023, № 185 від 23.02.2024, № 209 від 25.02.2025, № 236 від 25.02.2026 та Порядок № 124 є чинними і у встановлений законодавством спосіб протиправними не визнавались, тому апелянт зобов`язаний був їх застосувати. Отже, підстав для індексації пенсії, при призначенні якої вже було застосовано показник середньої заробітної плати, який перевищує індексований розрахунковий показник, за формулою, визначеною частиною другою статті 42 Закону України № 1058-IV (з урахуванням коефіцієнтів) немає.
Отже, для вирішення цього спору слід визначити, чи підлягає при проведенні індексації пенсії позивачки застосуванню механізм, передбачений частиною другою статті 42 Закону №1058, із послідовним збільшенням показника середньої заробітної плати, який враховувався при обчисленні пенсії, на відповідні коефіцієнти. 
Відповідно до частини п?ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та частини шостої статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Суд враховує висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24 щодо питання тлумачення та застосування перелічених норм права при вирішенні аналогічних спорів такого змісту:
“[…] 83. Таким чином, положення Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, не узгоджені з приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року (за приписами Порядку).
[…] 87. Таким чином, законодавче визначення умов і порядку загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечує передбачуваність, стабільність і довіру до пенсійної системи. Це є ключовою складовою соціального захисту населення.
88. Отже, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
89. В іншому випадку, відповідно до частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
90. Повноваження суду не застосовувати нормативно-правовий акт у разі висновку про його суперечність Конституцій України закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту кореспондує з принципом верховенства права.
91. При цьому, дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію “якості закону”.
92. Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативно-правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
93. У випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
94. Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” від 22 лютого 2021 року № 127, “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” від 16 лютого 2022 року № 118, “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” від 24 лютого 2023 року № 168.
95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку №124, є протиправним.
97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022– 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.”.
Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи цитовані висновки Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, при оцінці спірних правовідносин:
- застосовує відповідні постанови Кабінету Міністрів України “Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році” від 22 лютого 2021 року № 127, “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” від 16 лютого 2022 року № 118, “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” від 24 лютого 2023 року № 168, “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” від 23.02.2024 № 185, “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” від 25.02.2025 № 209, "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році" від 25.02.2026 № 236 - щодо визначення розміру відповідних коефіцієнтів;
- застосовує Порядок №124 в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV - абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення цієї пенсії (7763,17 грн.)
Суд констатує, що аргументи апелянта за своїм змістом фактично зводяться до заперечення наведених вище висновків Верховного Суду щодо обрання та застосування релевантних норм права, тому суд їх відхиляє. Водночас апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції при вирішенні спору належно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та надав їм правову оцінку, що відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування при вирішенні аналогічних спорів Порядку № 124 під час проведення індексації пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV. З огляду на це суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач діяв протиправно, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV та встановлюючи щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн./135 грн. замість застосування відповідних коефіцієнтів збільшення відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивачки, що призвело до порушення законних інтересів особи, за захистом яких вона звернулася до суду. Отже, під час проведення індексації пенсії позивачки відповідач повинен застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення цієї пенсії (7763,17 грн.) шляхом його множення на відповідні коефіцієнти 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 та 1,121.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Оскільки апеляційний суд визнав доводи апеляційної скарги помилковими та такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, то апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
З огляду на висновок по суті апеляційної скарги суд покладає понесені апелянтом судові витрати на нього.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2026 року у справі № 140/4677/26 – без змін.
Понесені апелянтом судові витрати покласти на нього.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення постанови. 
 Головуючий суддя	  	 Р. М. Москаль  	
судді	 	Т. М. Димарчук 	
 	  	 П. І. Сало    	
Повне судове рішення складено 20.07.26