07.09.2026
Справа № 696/853/26
Провадження № 2/696/617/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 вересня 2026 року     м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Білопольської Н.А., 
за участі секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати аліменти на період навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі по 1/6 частині з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ними 23-х років.
В обґрунтування позову вказує, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент подання позову є повнолітнім та продовжує навчання у Черкаському державному технологічному університеті на бакалаврському освітньому рівні за спеціальністю В2 Дизайн за кошти фізичних та/або юридичних осіб, форма навчання: денна, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент подання позову є повнолітнім та продовжує навчання у Черкаському професійному автодорожньому ліцеї на денній формі навчання, батьком яких є відповідач.
Зазначає, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 25 жовтня 2012 року за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси.
Позивач стверджує, що ОСОБА_4 отримує стипендію в навчальному закладі в розмірі 1 250,00 грн на місяць, додаткових доходів не має, оскільки навчається на денній формі навчання, додатково влаштуватися на роботу не має можливості.
ОСОБА_3 не отримує стипендію в навчальному закладі, додаткових доходів не має, оскільки навчається на денній формі навчання, додатково влаштуватися на роботу не має можливості.
Разом з тим вказала, що витрати на утримання дітей є регулярними, об`єктивними та необхідними для забезпечення базових життєвих потреб і здобуття освіти, загальний щомісячний розмір на утримання дітей складає 22 200,00 грн. 
Відповідач є працездатною особою, не має встановленої інвалідності та не позбавлений можливості працювати й отримувати дохід, а тому вважає, що він має можливість згідно із законодавством надавати дітям таку допомогу.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 червня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» направив суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки він до досягнення дітьми повноліття добросовісно виконував свій обов`язок зі сплати аліментів відповідно до рішення суду. 
Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , вважає, що позивач повинна була довести потребу в матеріальній допомозі, заявлений розмір витрат та можливість відповідача надавати таку допомогу.
Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 зазначає, що він не заперечує той факт, що дитина навчається в університеті, водночас сам по собі факт навчання не означає автоматичного задоволення позовних вимог у заявленому розмірі. Позивач повинна довести не лише факт навчання, а й реальну потребу в додатковій матеріальній допомозі, обгрунтований розмір такої допомоги, а також фактичну можливість відповідача її надавати. Вказує, що його батьки здійснювали та продовжують здійснювати оплату витрат, пов`язаних із навчанням ОСОБА_7 з його коштів та за його участі. Зокрема, він оплачує репетиторів для підготовки дитини до вступу у навчальний заклад, навчання, проживання в гуртожитку, поточні витрати, пов`язані із навчанням та проживанням.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги позивача.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена у позові та відзиві відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, дійшов до такого.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 11 червня 2008 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , актовий запис № 685 (а.с. 7).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 11 червня 2008 року, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 , актовий запис № 684 (а.с. 8).
Згідно із ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
Відповідно до довідки Черкаського державного технологічного університету № 97/25 від 01 вересня 2025 року ОСОБА_3 здобуває освіту в Черкаському державному технологічному університеті на бакалаврському освітньому рівні за спеціальністю В2 Дизайн за кошти фізичних та/або юридичних осіб, форма навчання - денна, період навчання - з 01 вересня 2025 року до 30 червня 2029 року (а.с. 9).
Разом з тим відповідно до довідки державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей» № 319 від 02 квітня 2025 року ОСОБА_4 дійсно вступив у 2023 році до державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей»; в зв`язку з реорганізацією закладу переведений до державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей» І-ІІ рівня акредетації на 2 курс з 31 грудня 2024 року по 30 червня 2026 року на денну форму навчання (а.с. 10).
Із заяви, адресованої на ім`я ректора Черкаського державного технологічного університету, підписаної ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_3 повідомив про намір приєднатися до Публічного договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців та здійснювати оплату за освітні послуги на користь Одержувача освітньої послуги (а.с. 11).
Окрім того, позивач надала суду заяву-приєднання до публічного договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Черкаському державному технологічному університеті № 413 від 15 серпня 2026 року, що є додатком 1 до публічного договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Черкаському державному технологічному університеті (а.с. 11 (на звороті)).
Також позивач надала суду заяву-приєднання до публічного договору про навчання в Черкаському державному технологічному університеті № 775 від 12 серпня 2026 року, що є додатком 1 до публічного договору про навчання у Черкаському державному технологічному університеті стосовно ОСОБА_3 (а.с. 12).
Разом з тим позивач надала суду довідку про свої доходи, видану 29 травня 2026 року КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Кам`янської міської ради, з якої вбачається, що загальна сума доходу за період з 01 грудня 2025 року по 31 травня 2026 року, без врахування аліментів, становить 75 121,16 грн (а.с. 17).
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 27 червня 2018 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 30 липня 2018 року (а.с. 18-20).
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_8 ». Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 21).
З довідки Черкаського політехнічного фахового коледжу № 260 від 19 серпня 2026 року вбачається, що ОСОБА_4 зарахований в Черкаський політехнічний фаховий коледж на другий курс в групу ЕА2-2 з 01 вересня 2026 року на денну форму навчання за державним (регіональним) замовленням (наказ № 206 від 18 серпня 2026 року) (а.с. 134).
Відповідно до положень ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, а також не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Окрім того, Конвенція ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються на денній формі навчання та несуть витрати на навчання і проживання.
Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті, тому враховуючи, що вони на даний час не спроможні себе забезпечувати, саме на батьків покладається такий обов`язок.
Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітніх синів, які навчаються, не може бути перекладено винятково на матір дітей.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі №216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому, що витрати на навчання дітей після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України.
Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, відповідно до якої стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення, одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19, де зазначено, що стягнення з батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків. ОСОБА_3 є працездатною особою та, відповідно, має можливість надавати допомогу на утримання повнолітніх синів під час навчання.
Єдиною підставою, коли батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, це, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби (ст. 188 СК України).
Відповідач зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти відповідач суду не надав.
Окрім того, відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б доводили його скрутне матеріальне становище, зокрема, довідки про взяття його на облік центром зайнятості як безробітного, документів про нарахування субсидій, соціальної допомоги малозабезпеченим, довідки за формою 1-ДФ про доходи (а саме про відсутність доходу за попередній рік/роки).
Натомість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є синами ОСОБА_2 , на теперішній час не досягли 23 років, продовжують навчання, не працюють. Навчання на денній формі позбавляє їх можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги.
Водночас суд не приймає викладені у відзиві (а.с. 37-53) доводи відповідача про те, що він надавав допомогу на навчання ОСОБА_3 , оскільки з наданих платіжних інструкцій вбачається, що кошти на ім`я ОСОБА_3 перераховані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та не вбачається, на які потреби спрямовані перераховані кошти на ім`я ОСОБА_3 .
Окрім того, суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами щодо перерахунку коштів на ім`я ОСОБА_3 від імені та за участю ОСОБА_2 .
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно із становищем одержувача аліментів.
Отже, відповідач є працездатною особою, не надав суду даних про неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують допомоги.
Враховуючи обставини, викладені у ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, а також положення ст. 199 СК України, виходячи із засад розумності та справедливості, а також зважаючи на ту обставину, що належних і допустимих доказів перебування на утриманні відповідача малолітніх/неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які продовжують навчання, в розмірі по 1/6 частині всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 15 червня 2026 року і до закінчення ними навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 років за умови, що вони будуть продовжувати навчання.
На переконання суду, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, стягнута сума аліментів є достатньою для забезпечення нормального функціонування повнолітніх синів, що навчаються, збереження їхнього здоров`я, розвитку та задоволення соціально-культурних потреб.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Крім того, суд роз`яснює, що згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Як передбачено ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1 331,20 грн судового збору.
Докази понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.
Керуючись ст.ст. 198-201СК України, ст.ст. 89, 141, 247, 259, 263-265, 352, 430 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, – задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 15 червня 2026 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х річного віку. 
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 15 червня 2026 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х річного віку. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 (двадцять) коп судового збору.
В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць судове рішення підлягає до негайного виконання.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: 

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_3 від 22 жовтня 2025 року, орган, що видав, - 3514; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_5 ; РНОКПП: НОМЕР_6 .

Третя особа - 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_7 від 12 липня 2022 року, орган, що видав, - 7119; РНОКПП: НОМЕР_8 .

Третя особа - 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_9 від 12 липня 2022 року, орган, що видав, - 7119; РНОКПП: НОМЕР_10 .

Суддя     Н.А. Білопольська