ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1586/26
№ 2/183/757/26
06 серпня 2026 року       м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняу у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.08.2021 між АТ «Ідея Банк» (надалі – Банк) та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та страхування №A02.00403.008557528, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 37600 грн, зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 07.06.2026 за ним утворилася заборгованість у розмірі 72119,32 грн, з яких: 30026,03 грн - прострочений борг; 13213,45 грн - прострочені проценти; 28879,84 грн – прострочена плата за обслуговування кредиту. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати.
Ухвалою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник Банку не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі за наявними у справі доказами, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції за адресою зареєстрованого місця проживання. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 27.08.2021 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та страхування №A02.00403.008557528 (а.с.17-24).
Згідно із п.3. Договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк» (ДКБОФО), яка зберігається на офіційному сайті Банку.
Відповідно п.п.1-1.4.,1.6. вищевказаного договору банк відкриває позичальнику банківський рахунок та надає позичальнику кредит у розмірі 37600 гривень, зі сплатою 15% річних, тип процентної ставки - змінювана, строком на 48 місяців, дата повернення кредиту - 27.08.2025.
Згідно п.1.9 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку. Тарифи Банку є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та розміщені на веб-сайті Банку.
Пунктом 3.25 договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що в Додатку 1, що є невід`ємною частиною договору зрозуміло та доступно викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором.
Відповідно до п. 4 договору, всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані Договором, регулюються ДКБОФО, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, умови банківського рахунку додатково до них , що вказані в Договорі, і є невід`ємною частиною Договору та чинна редакція якого розміщена на сайті банку.
АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, перерахувавши на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 37600 грн, що підтверджується меморіальним ордером №10052192 (а.с.25).
Згідно з випискою по особовому рахунку відповідача за період з 27.08.2021 по 07.01.2023, Банком перераховано відповідачу кредитні кошти на суму 37600 грн, ця ж виписка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню кредиту та процентів, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «Ідея Банк» (а.с.26-28). 
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогійний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, Банк заявив до стягнення заборгованість станом на 07.01.2026 у розмірі 72119,32 грн, з яких: 30026,03 грн - прострочений борг; 13213,45 грн - прострочені проценти; 28879,84 грн – прострочена плата за обслуговування кредиту. Розмір заборгованості та її складові наведено у довідці - розрахунку заборгованості (а.с.29).
02.12.2025 позивач направив боржнику вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій попередив про стягнення грошових коштів у судовому порядку у разі невиконання даної вимоги (а.с.29 зворот).
До правовідносин, що виникли між сторонами підлягають застосуванню такі норми права.
Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами, договорами, між клієнтом і банком.
За змістом ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
При цьому, відповідно ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови, пункти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст. 628,629 ЦК України.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. (ч. 1ст. 527 ЦК України)
Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачем фактично отримані кошти та використані, проте в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з відповідача фактично отриманої ним суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.
При вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості по платі за обслуговування кредиту, суд дійшов таких висновків.
Відповідно п.п. 9.8.2, п. 9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку за Договором кредиту, що включає в себе:
- надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;
- надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника;
- опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
Згідно з ч. 1ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», надання інформації щодо кредиту відповідача має бути безоплатна.
Всупереч вказаного положення Закону позивачем, у п.п. 9.8.2 п. 9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який відповідає п. 1.9 Договору кредиту та страхування №A02.00403.008557528 і є невід`ємною складовою цього договору, Банком, було встановлено плату за надання такої інформації та пред`явлені позовні вимоги про стягнення з відповідача простроченої заборгованості зі сплати за обслуговування кредиту в сумі 28879,84 гривень.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно ч. 1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь - якою зустрічною оплатою збоку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Так як надання фінансового інструменту є фактично надання кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюються при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позичальнику.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що АТ «Ідея Банк» не мало права встановлювати такий платіж за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у розмірі 43 239,48 грн, з яких: 30026,03 грн - прострочений борг; 13213,45 грн - прострочені проценти.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимоги на суму 72119,32 грн, з яких задоволено вимоги на суму 43239,48 грн, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1 596,25 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №A02.00403.008557528 від 27.08.2021 станом на 07.01.2026 у розмірі 43 239,48 грн, з яких: 30026,03 грн - прострочений борг; 13213,45 грн - прострочені проценти.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 596,25 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул.Валова, 11:
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 06 серпня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.