________________________________________________________________________________

Справа № 947/18758/26
Провадження № 2/947/4729/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Скриль Ю.А.,
за участю секретаря судового засідання Приймака Р.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованостіза кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог 
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення зі ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором від 31.05.2018 у розмірі37918,50грн та судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та правничої допомоги у сумі 8000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.05.2018 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94502342000 (надалі – Договір), відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 27442,62 грн на придбання товару та відкрито кредитну картку. 
Відповідачка зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
Однак, ОСОБА_1 належним чином не виконала умови договору та наданий час за вказаним договором рахується заборгованість у розмірі 37918,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 27442,62грн; заборгованість за відсотками – 516,45 грн, заборгованість за комісією – 9959,43 грн.
25.06.2019 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №142.
Згідно з цим Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №94502342000 від 31.05.2018.
З метою захисту своїх майнових прав позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відзив на позовну заяву
Відзив на позов від відповідачки до суду не надійшов.
Процесуальні дії та рух справи
Позивач через підсистему «Електронний суд`звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено за останнім відомим місцем проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .
Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення поштового відправлення, останнє повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній», що є належним повідомленням відповідачки про розгляд справи.
Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Заяви, клопотання на адресу суду від сторони відповідача не надійшли.
Позивач у позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без участі свого представника, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Інші заяви та/або клопотання, у тому числі із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надійшли.
Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуне здійснювалось.
Встановлені фактичні обставини справи
Установлено, що 31.05.2018 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94502342000.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка 31.05.2018 особисто підписала Анкету-заяву на надання споживчого кредиту та Договірпро надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94502342000.
Відповідно до розділу 3 Договору, кредит надається на споживчі цілі у розмірі 27 442, 62 грн строком на 30 днів, зокрема на придбання товару зазначеного у п. 3.14 Договору.
У пункті 3.14 Договору, зазначене наступне рухоме майно: зовнішній жорсткий диск, кондиціонер, ноутбук, мобільний телефон, смартфон, пральна машина. 
За користування кредитом встановлена процентна ставка у розмірі 55% річних, у пільговий період діє процентна ставка 0,0001% річних.
Факт отримання та користування наданими відповідачу кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на картці підтверджується Випискою АТ «УКРССИББАНК» за кредитним договору за період з 31.05.2018 по 25.06.2019.
Відповідачка належним чином не виконала взяті за кредитним договором зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
У подальшому, 25.06.2019,між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №142.
Згідно з цим Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №94502342000від 31.05.2018.
Відповідно до Реєстру боржників від 25.06.2019 до Договору факторингу, первісний кредитор передав позивачу право вимоги за Договором, укладеним з ОСОБА_1 , за яким станом на 25.06.2019 існує заборгованість у розмірі 37918,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 27442,62 грн; заборгованість за відсотками – 516,45 грн, заборгованість за комісією – 9959,43 грн.
Позивач власних нарахувань не здійснював.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість за цим Договором складає 37918,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 27442,62грн; заборгованість за відсотками – 516,45 грн, заборгованість за комісією – 9959,43 грн.
Відповідачка борг не погасила,доказів на підтвердження зворотного суду не надано.
Власних розрахунків та інших доказів, які б підтверджували погашення заборгованості, стороною відповідача не надано.
Мотиви суду
Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 
Згідно ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. 
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. 
Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. 
Згідно вимог частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Факт укладання між первісним кредитором та відповідачкою кредитного договору підтверджується самим договором, заявою на отримання споживчого кредиту, які відповідачка підписала особисто.
Факт отримання кредитних коштів у розпорядження відповідачки підтверджується Випискою АТ «УКРССИББАНК» за кредитним договором.
Кредитні кошти відповідачкою не повернуті, відсотки не погашені, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Як встановлено судом, 25.06.2019 АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №142. 
Згідно зцим Договором та відповіднодо ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №94502342000від 31.05.2018.
Факт переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача підтверджується Договором факторингу від 25.06.2019 № 142, Реєстром Боржників від 25.06.2019, Актом приймання-передачі прав вимоги від 25.06.2019, Актом взаємозаліку від 25.06.2019, Платіжною інструкцією від 25.06.2019 № 15450, відповідно до якої позивач здійснив оплату на рахунок первісного кредитора за договором факторингу.
Отже, факт переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача доведений належними та достатніми доказами.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ураховуючи, що докази погашення кредитної заборгованості матеріали прави не містять, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе за договором зобов`язання не виконує.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн покладаються на відповідачку.
В обґрунтування та на підтвердження витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн, стороною позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», Акт №952 надання послуг від 13.02.2026.
Суд вважає, що розмір судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн є доведеним, та також підлягає стягненню з відповідачки.
Керуючись ст. ст. 2,76-83,141,263-265,273, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 31.05.2018 № 94502342000у розмірі 37918 (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 50 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 27442,62грн; заборгованість за відсотками – 516,45 грн, заборгованість за комісією – 9959,43 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 (вісімтисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, р/р НОМЕР_1 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».
Відповідачка: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відома адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду підписане 02.09.2026.

Суддя:          Ю. А. Скриль