532/1353/26 
2/532/1049/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Бізнес Позика»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2026 року через систему «Електронний суд» до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 12.05.2025 року між ТОВ «Бізнес позика» і ОСОБА_1 було укладено договір № 472242-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 зі встановленою процентною ставкою в розмірі 0,7 % за кожен день користування кредитом. 24.06.2026 року між ТОВ «Бізнес позика» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 472242-КС-004 про надання кредиту, відповідно до якої, відповідачу було додатково надано кредит у розмірі 8000,00 гривень. Відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 15756,44 гривень. Натомість він не виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, в зв`язку з чим, станом на 05.05.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 23752,80 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11469,12 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 5619,60 гривень, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 6664,08 гривень. 
Таким чином, представник позивача ТОВ «Бізнес позика» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 472242-КС-004 про надання кредиту від 12.05.2025 року в розмірі 23752,80 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.104-105).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Дармограй А.Т. прохала здійснювати розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від нього не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом установлено, що 12 травня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 472242-КС-004 про надання кредиту (а.с.30-40). 
12 травня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 472242-КС-004 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с.41-50).
12 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 472242-КС-004 про надання кредиту (споживчий кредит), підписаний ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-9206 (а.с.20-29).
Договір укладається з використанням ІКС кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) кредитодавцем та ї прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інших нормативно-правових актів Національного банку України.
За умовами Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.
Кредит надається на 16 тижнів, з 12.05.2025 року до 01.09.2025 року.
Стандартна процентна ставка - 0,7 % у день, фіксована. Денна процентна ставка - 0,68 %. Комісія за видачу кредиту становить 1600,00 гривень.
24.06.2026 року між ТОВ «Бізнес позика» і ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 472242-КС-004 про надання кредиту, підписану ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3900 (а.с.54-61).
За умовами додаткової угоди, сума кредиту збільшується на 8000,00 гривень. строк кредитування продовжується на 43 днів з дати укладення додаткової угоди. Загальний строк кредитування становить 156 днів. Кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 113 днів. Строк дії договору до 14.10.2025 року. Комісія за надання додаткової суми кредиту становить 1600,00 гривень. Денна процентна ставка - 0,58 %. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 статті 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). 
Позивачем надано візуальну форму послідовності дій ОСОБА_1 з чіткою хронологією укладання електронного кредитного договору № 472242-КС-004 від 12.05.2025 року і додаткової угоди № 1 до нього (а.с.62-64).
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір № 472242-КС-004 від 12.05.2025 року і додаткова угода № 1 до нього не були б укладені, суд вважає, що їх укладення в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року в справі № 757/40395/20-ц.
Підписавши договір № 472242-КС-004 про надання кредиту від 12.05.2025 року і додаткову угоду № 1 до нього електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач ОСОБА_1 засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в цьому договорі та додатковій угоді. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у кредит, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Таким чином, договір № 472242-КС-004 про надання кредиту від 12.05.2025 року і додаткову угоду № 1 до нього укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Також ОСОБА_1 підписано Паспорти споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7205 та UA-9358 (а.с.17-19,51-53).
ТОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу грошові кошти на загальну суму 16000,00 гривень, які були перераховані на вказану ним в анкеті клієнта банківську картку № НОМЕР_1 (а.с.65-67).
На виконання ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітована банківська картка № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) (а.с.121-123,132).
Факт переказу 12.05.2025 року та 24.06.2025 року грошових коштів на загальну суму 16000,00 гривень на вказану картку підтверджується випискою по рахунку за період з 12.05.2025 року по 14.10.2025 року (а.с.133-135).
За таких обставин, враховуючи, що всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались відповідачем, суд вважає доведеним факт отримання ним кредиту на загальну суму 16000,00 гривень.
ОСОБА_1 частково виконував свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач здійснив оплату на суму 15756,44 гривень, з яких: 4530,88 гривень зараховані банком на погашення тіла кредиту, 6689,64 гривень - на погашення процентів, 1335,92 гривень - на погашення процентів за ст. 625 ЦКУ, 3200,00 гривень - на погашення комісії (а.с.13-15).
Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Верховний Суд у постанові від 05 червня 2018 року по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14- ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, в зв`язку з чим заборгованість становить 23752,80 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11469,12 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 5619,60 гривень, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 6664,08 гривень (а.с.13-15).
Щодо нарахування позивачем відсотків за ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем у період дії кредитного договору з 12.05.2025 року по 14.10.2025 року нараховувались відповідачу відсотки за ст. 625 ЦК України. Крім цього, паралельно відбувалось нарахування і відсотків за користування кредитом.
Слід зазначити, що нарахування відсотків за користування кредитом та одночасне нарахування відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України не відповідає вимогам цивільного законодавства.
З аналізу норм ст.ст. 1048-1050 ЦК України слідує, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України настає після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, коли право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку в разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Крім того, варто відмітити, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та в тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Беручи до уваги період нарахування вказаних відсотків по ст. 625 ЦК України, які нараховувались в період дії кредитних зобов`язань одночасно з відсотками за користування кредитом, вимоги позивача в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України в сумі 6664,08 гривень не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
Оскільки, згідно з розрахунком, відповідач сплатив 1335,92 гривень, які позивачем зараховано на погашення відсотків за ст. 625 ЦК України, зазначена сума підлягає зарахуванню в рахунок погашення основної суми боргу, що становить 10133,20 гривень (11469,12 грн. - 1335,92 грн.). 
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач отримав грошові кошти за договором № 472242-КС-004 про надання кредиту від 12.05.2025 року, але своєчасно кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15752,80 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10133,20 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 5619,60 гривень.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1765,70 гривень: 15752,80 гривень (задоволені позовні вимоги) х 100 : 23752,80 гривень (ціна позову) = 66,32 % від сплаченого судового збору 2662,40 гривень.
Керуючись статтями 12, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 472242-КС-004 про надання кредиту від 12.05.2025 року в розмірі 15752,80 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10133,20 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 5619,60 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 1765,70 гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:
позивач - ТОВ «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411. 
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя