| | Справа № 304/1475/26 Провадження № 3/304/618/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
| 07 вересня 2026 року | м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення (протокол серії ЗхРУ №006565Е від 21.07.2026 року), який надійшов з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Пастілки Закарпатської області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , на посаді стрільця, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , 
за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2026 року, об 11-10 годині виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_2 , на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на околиці населеного пункту м.Перечин Закарпатської області, в межах контрольованого прикордонного району (Ужгородський район, м.Перечин) прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 7000 метрів до державного кордону в районі 202 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, у пішому порядку під час дії правового режиму воєнного стану, та своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судові засідання, призначені на 06.08.2026 року, 12.08.2026 року, 20.08.2026 року, 07.09.2026 року, ОСОБА_2 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про день, час та місце проведення судового розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку адресату ОСОБА_2 смс-повідомлень, які є в матеріалах справи, проте про причини неявки ОСОБА_2 суду не повідомив, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки на адресу суду не надано, заперечень на складений протокол про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 суду не подав. Проте в матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_2 від 21.07.2026, в якій він просить розглядати справу про адміністративне правопрушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП без його участі, свою вину визнає (а.с.16).
Враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 , на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що категорія правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП не відноситься до тієї категорії справ, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.204-1 ч.1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетині або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. 
Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 204-1 КУпАП являє собою штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Відповідно протоколу серії ЗхРУ № 006565Е від 21.07.2026 року, складеного помічником начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_3 , вбачається, що 21.07.2026, о 11-10 годин був виявлений та затриманий ОСОБА_2 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на околиці населеного пункту м.Перечин, в межах контрольованого прикордонного району (Ужгородський район, м. Перечин) прикордонним нарядом «Контрольний пост» на відстані 7000 метрів до державного кордону в районі 202 прикордонного знаку за вчинення спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, у пішому порядку, під час дії правового режиму воєнного стану, та своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006565Е від 21.07.2026 року, зі змістом якого ОСОБА_2 був ознайомлений, примірник вказаного протоколу отримав 21.07.2026 року, про що свідчить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень, зауважень до вказаного протоколу ОСОБА_2 не відобразив (а.с.1), протокол про адміністративне затримання громадянина України ОСОБА_2 від 21.07.2026 (а.с.2), протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 21.07.2026 року, в ході якого у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Поко» (а.с.3), копію паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданий органом 2125, від 17.02.2020 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.4), рапорт молодшого інспектора прикордонної служби 3-ї категорії – водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ОСОБА_4 від 21.07.2026 року (а.с.5); рапорт помічника начальника відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ОСОБА_5 від 21.07.2026 року (а.с.6); витяг з бази даних щодо ОСОБА_2 (а.с.7); довідку щодо виникнення обстановки на ділянці впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 94 ПРИКЗ 21 липня 2026 року (а.с.8); довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » КрП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с.9-10); витяг із Книги обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) (а.с.11-12); схему затримання громадянина України ОСОБА_2 від 21.07.2026 року (а.с.13); заявами ОСОБА_2 від 21.07.2026 року про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП без його участі, та у заяві зазначає, що свою вину він визнає (а.с. 15-16). 
Повно та всебічно дослідивши у повному обсязі надані матеріали, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими та проаналізованими матеріалами справи, при цьому будь-яких скарг на дії працівників прикордонної служби від ОСОБА_2 не надходило, оскільки таких суду не надано та в ході розгляду справи останнім не підтверджено, та суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Таким чином судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у справі на підтвердження доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 21.07.2026 року, іншими доданими до протоколу документами, зокрема рапортом молодшого інспектора прикордонної служби 3-ї категорії – водія 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ОСОБА_4 , схемою затримання громадянина України ОСОБА_2 (а.с.5,13).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення  ОСОБА_2  вимог ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991 року та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Поряд з тим, жодного доказу, який би ставив під сумніви правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 , останнім не надано.
Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості викласти у протоколі або у окремій заяві свої заперечення щодо викладених у протоколі фактів, із зазначенням причин його знаходження 21.07.2026 року о 11-10 годин на напрямку 202 прикордонного знаку у межах контрольованого прикордонного району, однак таких заперечень ОСОБА_2 у протоколі не відобразив .
При цьому, суд бере до уваги навність в матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 та останньому надано статус СВЧ з 09.04.2025. Документів, які б спростовували на даний час вказану інформацію, ОСОБА_2 суду не надано.
Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що помічник начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_3 був упереджений при складанні відносно  ОСОБА_2 протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, та на підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази у матеріалах справи.
Тому суд приходить до висновку, що помічник начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності ОСОБА_3  діяв у межах наданих йому повноважень.
Разом з тим, під час розгляду справи не встановлено й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.
Крім того, не надано доказів того, що відносно ОСОБА_2 під час його затримання був вчинений моральний тиск чи незаконні дії з боку прикордонного наряду. Між тим, суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 оскаржував незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, у передбачений Законом спосіб.
Окрім того, слід зазначити, що своїм правом бути присутнім при розгляді в суді ОСОБА_2 не скористався, на неодноразові виклики суду до зали судових засідань останній не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи або будь-яких заперечень щодо складеного протоколу на адресу суду ОСОБА_2 не подавав. Проте, в матералах справи наявна письмова заява ОСОБА_2 від 21.07.2026 року з роханням проводити судовий розгляд справи про адміністративне правопрушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП без його участі, свою вину визнає (а.с.16).
З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України  ОСОБА_2 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску, чим порушив вимоги ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тому в його діях вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
Відповідно до ч.1,2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, а також наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та суд вважає, що до ОСОБА_2 підлягає застосуванню адміністративне стягнення у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.
Таким чином, приймаючи до уваги характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставини, шо пом`якшує відповідальність ОСОБА_2 , а саме визнання ним своєї вини, що вбачається з його письмової заяви від 21.07.2026 року, суд враховує особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, працює, має постійне джерело доходів, а також приймає до уваги ті обставини, що на утриманні ОСОБА_2 неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не знаходиться, оскільки інших відомостей матеріали справи не містять, та ті обставини, що у суду відсутні відомості про притягнення ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності, а отже суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_2 в подальшому нових адміністративних правопорушень, застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 204-1 ч.1, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі - 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок. 
Адміністративний штраф сплачувати: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача – казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA398999980313080106000007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі – 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA908999980313111256000026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя 
Перечинського районного суду 
Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО