Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/7569/26
Номер провадження2/711/3947/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
17 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути зі ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17.07.2026 та до закінчення останнім навчання, але не довше як до досягнення ним 23-річного віку (вхідний №31375/26, а.с.2-6). 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що, починаючи з 21.07.2007, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Наразі Придніпровським районним судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (справа №711/6942/26).
У період перебування сторін у шлюбі, в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, син ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . 
Крім того позивач зазначає про те, що з 01.09.2025 син ОСОБА_2 навчається в Черкаському державному технологічному університеті за спеціальністю G9 «Прикладна механіка», форма навчання - денна, освітньо-професійний ступінь - бакалавр, термін навчання: з 01.09.2025 до 20.06.2029.
Проте, як стверджує позивач, після того як відповідач перестав проживати разом з нею та сином, то він участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Водночас, позивач не має змоги самостійно утримувати сина, оскільки навчання в університеті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання навчальної літератури, методичного матеріалу, на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу та продуктів харчування. У цьому контексті позивач зазначає про те, що син ОСОБА_2 не має змоги працевлаштуватися, оскільки він навчається на денній формі навчання.
Підсумовуючи викладене, позивач зазначає про те, що оскільки відповідач є військовослужбовцем, стан його здоров`я дозволяє йому працювати, а тому позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не довше як до досягнення ним 23-річного віку.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 10 хв 19 серпня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 серпня 2026 року, що занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладений до 15 год 00 хв 07.09.2026.
У зв`язку з наявністю законодавчо визначених умов для проведення заочного розгляду справи, суд 07 вересня 2026 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору не вбачає підстав (а.с.40).
У судовому позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково суду повідомила про те, що на утримання сина, в період його навчання в університеті, необхідно орієнтовно 20000 грн/місяць, що включає придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів тощо. Відповідаючи на питання суду, позивач повідомила, що син ОСОБА_2 продовжує навчання в університеті за рахунок бюджетних коштів, однак стипендії не отримує; також позивач повідомила, що син не витрачає кошти на проживання в гуртожитку та на проїзд до навчального закладу, оскільки він проживає в об`єкті нерухомості разом з позивачем, що розташований за квартал від навчального закладу. Крім того позивач повідомила, що вона мала розмову з відповідачем і між ними досягнуто усної домовленості, що достатнім розміром аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання буде 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача. 
Відповідач ОСОБА_3 у жодне судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був щоразу повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на адресу місця реєстрації проживання, що зазначена у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №3054358 від 20.07.2026, а саме: АДРЕСА_2 , які щоразу були вручені відповідачу оператором поштового зв`язку, що є належним повідомлення учасника справи про день, час та місце розгляду справи в розумінні п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.32, 37-39).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Додатково повідомив про те, що батько ОСОБА_3 , після початку ним навчання в університеті, не брав участі у фінансовому забезпеченні сина. Також ОСОБА_2 повідомив, що хоч він і навчається за рахунок бюджетних коштів, однак стипендії не отримує, а грошові кошти йому необхідні для придбання продуктів харчування, одягу та канцелярського приладдя. 
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подав, тому суд, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 , які не заперечили проти розгляду справи у відсутність відповідача як учасника справи, керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, постановив протокольну ухвалу про проведення судового засідання в справі №711/7569/26 за даної явки учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію позивача ОСОБА_1 , висловлену як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальну позицію третьої особи ОСОБА_2 , що висловлена цим учасником під час проголошення вступного слова, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ») та відповідач ОСОБА_3 21 липня 2007 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 21.07.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області (а.с.12).
Із безпосередньо дослідженого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видане 06.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Також у судовому засіданні суд дослідив ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.07.2026, що постановлена в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зі змісту якої встановив, що районним судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с.19-20).
Згідно безпосередньо дослідженої у судовому засіданні довідки Черкаського державного технологічного університету №93/26 від 02.06.2026 суд встановив, що ОСОБА_2 дійсно здобуває вищу освіту в означеному навчальному закладі, навчаючись на 1 курсі бакалаврського освітнього рівня за спеціальністю G9 «Прикладна механіка» за рахунок коштів державного бюджету; форма навчання - денна; період навчання - з 01.09.2025 до 30.06.2029 (а.с.16).
Крім того в судовому засіданні суд безпосередньо дослідив як згоду одержувача освітньої послуги на збір та обробку персональних даних від 06.08.2025, так і згоду замовника освітньої послуги на збір та обробку персональних даних від 06.08.2025, зі змісту яких встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали згоду на збір та обробку персональних даних з метою контролю за належним виконанням зобов`язань за договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Черкаському державному технологічному університеті (а.с.17).
Із витягів з реєстру територіальної громади №2026/010198013 від 19.06.2026 та №2026/010198488 від 19.06.2026 суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровані проживанням за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи відповідно з 02.07.1985 та 20.11.2009 (а.с.8, 15). 
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані учасниками справи, дійшов таких висновків.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина законодавцем регламентовано главою 16 розділу ІІІ Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Статтею ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З аналізу означеної норми матеріального права, суд зробив висновок, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей виникає у випадку, зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Водночас право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина має, крім безпосередньо повнолітніх дочки, сина, також і той з батьків, з ким вони проживають.
Частиною 2 ст.6 СК України передбачено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Водночас ч.1 ст.34 Цивільного кодексу України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).
З огляду на означені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що третя особа ОСОБА_2 (син сторін) досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, станом на день пред`явлення позивачем позову, ОСОБА_2 є повнолітнім сином сторін у справі.
Крім того, як встановлено у судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 після досягнення повноліття продовжує навчання в Черкаському державному технологічному університеті за спеціальністю G9 «Прикладна механіка» за рахунок коштів державного бюджету, форма навчання - денна, період навчання - з 01.09.2025 до 30.06.2029.
Юридичний факт, що син сторін потребує матеріальної допомоги, підтверджується матеріалами цивільної справи №711/7569/26, що безпосередньо досліджені в судовому засіданні, мова йде про придбання продуктів харчування та інших речей, що є необхідними для його життєдіяльності на період навчання у вищому навчальному закладі.
Водночас суд звертає увагу учасників справи, що як позивач ОСОБА_1 , так і третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні, що відбулося 07.09.2026, визнали той юридичний факт, що повнолітній син сторін навчається у Черкаському державному технологічному університеті за рахунок коштів державного бюджету, тобто безкоштовно, оплачуючи лише придбання канцелярського приладдя, одягу та продуктів харчування.
Отже з аналізу фактичних обставин справи, що встановлені судом під час розгляду справи по суті і перевірені письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, суд встановив, що стороною позивача доведені підстави для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, які стороною відповідача не спростовані належними і допустимими засобами доказування.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування того юридичного факту, що повнолітній син цього учасника справи не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання за кордоном. 
Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина ОСОБА_2 суду не надав, а також не надав і доказів незадовільного стану здоров`я та (або) майнового стану та (або) перебування на утриманні непрацездатних батьків тощо. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про невиконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню повнолітнього сина та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів (аліментів) на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина до часу закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку, та те, що відповідач є особою працездатного віку і має можливість надавати матеріальну допомогу, а повнолітній син потребує такої допомоги зі сторони батька, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем у спосіб, передбачений ч.1 ст.81 ЦПК України.
У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд сформував правовий висновок, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Отже, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не надав суду даних про неможливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та потребує допомоги батьків, а позивач довела потребу в грошових коштах на утримання повнолітнього сина під час продовження ним навчання після досягнення повноліття, враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, а також положення ст. 199 СК України, виходячи із засад розумності та справедливості, керуючись інтересами повнолітнього сина сторін, беручи до уваги той факт, що останній продовжує навчання за рахунок коштів державного бюджету, а також ту обставину, що він не потребує грошових коштів на оплату вартості проживання в гуртожитку та на оплату вартості громадського транспорту для проїзду до місця навчання, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто зі 17 липня 2026 року, і до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. 
У зв`язку з цим позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Питання витрат на оплату судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1331 грн 20 коп судового збору.
Суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 141, ч.1 ст.182, ст.199, 200, 201 СК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.244, 247, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягувати зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в Черкаському державному технологічному університеті, в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто зі 17 липня 2026 року, і до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Допустити рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, до негайного виконання.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок судового збору. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 10 вересня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: | | О.  В.  Петренко