Справа №:755/5851/24
Провадження №: 2-др/755/79/26

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2026 р.   м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Коваленко І.В.,
за участі секретаря судових засідань - Грищенко С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №755/5851/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08.04.2026 року у справі №755/5851/24 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 132 906,68 гривень. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» на користь держави 1 329,06 грн судового збору. Питання про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу вказаним рішенням суду вирішено не було.
29.05.2026 року (вх. №34961 від 01.06.2026) до Дніпровського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить поновити строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат та стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 500,00 грн.
Обґрунтовуючи заяву, представник відповідача посилається на те, що у відзиві на позовну заяву він заявив про намір надати докази на підтвердження розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Оскільки повний текст рішення суду від 08.04.2026 року виготовлено 18.05.2026 року та отримано сторонами в електронному кабінеті лише 25.05.2026 року, відповідач до цієї дати не мав об`єктивної можливості подати відповідні докази, що є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Загальний розмір витрат відповідача на правничу допомогу адвокатів АБ «Етерніті» у суді першої інстанції склав 20 000,00 грн. З урахуванням того, що ціна позову становила 484 093,80 грн., а позов задоволено частково (на 27,5%), в іншій частині позовних вимог (на 72,5%) суд відмовив, представник відповідача вважає за необхідне покласти на позивачку витрати на професійну правничу допомогу пропорційно відмовленій частині вимог у розмірі 14 500,00 грн. (20 000,00 грн. * 72,5%).
02.06.2026 року (вх. №35669 від 03.06.2026) через систему «Електронний суд» від представника позивачки надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вона просить відмовити у задоволенні заяви відповідача у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідачем не надано платіжної інструкції на підтвердження реального здійснення оплати послуг адвоката у розмірі 20 000,00 грн. Крім того, представник позивачки вказує на те, що дана справа є спрощеного провадження, не відноситься до категорій справ зі значною складністю, а тому розмір витрат є надмірно великим, явно завищеним та не відповідає критеріям розумності та співмірності.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.06.2026 року заяву передано на розгляду судді Коваленко І.В.
У судове засідання, призначене на 09.07.2026 року, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання щодо поновлення відповідачу процесуального строку та ухвалення додаткового судового рішення, суд дійшов наступних висновків.
Щодо клопотання про поновлення строку на подання доказів, суд враховує, що повний текст рішення від 08.04.2026 року виготовлено 18.05.2026 року та доставлено до Електронного кабінету відповідача 25.05.2026 року. Заява з відповідними доказами сформована в системі «Електронний суд» 29.05.2026 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня отримання повного тексту рішення. За таких обставин, зважаючи на положення ст. 127 ЦПК України, суд вважає за необхідне поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» строк для подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, оскільки його пропущено з поважних причин, що не залежали від волі заявника.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. 
В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). 
За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити ей у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 
Згідно п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи.
З огляду на зазначене, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі №922/15944/17.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача до заяви додано: Договір про надання правової допомоги №03/1 від 01.08.2023 року; Додатковий договір від 25.06.2024 року до договору №03/1; додаткову угоду №2 від 05.10.2024 до Договору №03/1 від 01.08.2023 про надання правової допомоги; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.05.2026 року на суму 20 000,00 грн.; Рахунок на оплату від 28.05.2026 року на суму 20 000,00 грн. Згідно з наданим детальним описом робіт, адвокатами АБ «Етерніті» виконано: підготовка відзиву - 4 год.; підготовка додаткових пояснень від 24.02.2026 року - 1 год.; участь у судовому засіданні 25.02.2026 року - 1 год.; участь у судовому засіданні 08.04.2026 року - 2 год. (загалом 8 годин).
Щодо заперечень позивачки про відсутність платіжного документу про оплату послуг, суд зазначає, що за змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати, які сторона сплатила або має сплатити. Факт відсутності оплати на момент розгляду заяви не є перешкодою для розподілу витрат, якщо їх розмір підтверджений актом та рахунком, що узгоджується зі сталою практикою Великої Палати Верховного Суду.
Разом з тим, суд погоджується із доводами представника позивачки щодо неспівмірності заявленої суми витрат. Предметом даного спору є стягнення заборгованості по заробітній платі, справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні, є типовою та не належить до категорій справ зі значною складністю, не потребує аналізу великої кількості законодавства чи вивчення нових правових інститутів. Враховуючи характер спору, обсяг виконаної адвокатом роботи, критерії розумності та обґрунтованості, суд вважає, що заявлений обсяг часу на підготовку процесуальних документів та загальна сума витрат у сумі 20 000,00 грн є завищеними. Суд, керуючись принципом розумної необхідності судових витрат, вважає за доцільне зменшити загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача до 10 000,00 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору (постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16).
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, загальна ціна позову ОСОБА_1 становила 484 093,80 грн. За результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено частково на суму 132 906,68 грн., що становить 27,5% від загальної суми позову. Відповідно, в задоволенні позовних вимог на суму 351 187,12 грн., що становить 72,5%, відмовлено.
Оскільки в частині 72,5% позовних вимог відмовлено, на позивачку покладається обов`язок відшкодувати відповідачу витрати на професійну правничу допомогу пропорційно цій частині від визначеної судом співмірної суми витрат (10 000,00 грн): 10 000,00 грн*72,5% = 7 250,00 грн.
За таких обставин, заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню, а з позивачки на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 250,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 127, 133, 137, 141, 247, 264, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
 
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» про поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат - задовольнити.
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат. 
Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська містобудівельна компанія», код ЄДРПОУ 42955300, адреса місця знаходження: вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150.
Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 10.07.2026 року.
Суддя: І.В. Коваленко