ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/20374/24
адміністративне провадження № К/990/36603/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
суддя-доповідач - Бевзенко В.М.,
судді: Бучик А.Ю., Шарапа В.М.,
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року (прийняту у складі головуючого судді - Осіпова Ю.В., суддів: Коваля М.П., Скрипченка В.О.) у справі № 420/20374/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -
УСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст обставин справи
1. У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі -  ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі також - відповідач), третіх осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати пункт 63 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 15 березня 2024 року № 10/д в частині повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) доньці загиблого - ОСОБА_2 внаслідок захисту Батьківщини солдата ОСОБА_3 ;
- зобов`язати відповідача призначити і виплатити на користь доньки загиблого - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в інтересах якої вона діє, як законний представник, одноразову грошову допомогу, у розмірі передбаченому пунктом 2 Постанови № 168 та вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) 15 000 000 грн, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - солдата ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби внаслідок захисту Батьківщини.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказала, що звернулася до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця під час дії воєнного стану, однак відповідач безпідставно повернув подані документи на доопрацювання, пославшись на відсутність підстав для застосування Постанови № 168.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що смерть військовослужбовця настала в період дії воєнного стану під час виконання обов`язків військової служби та безпосередньої участі в заходах із забезпечення оборони держави, при цьому встановлено причинний зв`язок захворювання із захистом Батьківщини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка як член сім`ї померлого має право на отримання одноразової грошової допомоги у підвищеному розмірі, передбаченому Постановою № 168.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції зауважив, що чинне законодавство передбачає диференційований підхід до визначення розміру одноразової грошової допомоги залежно від причин смерті військовослужбовця, і виплата у розмірі, встановленому Постановою № 168, застосовується виключно у разі загибелі або смерті, що настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини. Натомість смерть, яка настала внаслідок захворювання (навіть якщо воно пов`язане з проходженням військової служби), не є підставою для призначення допомоги в розмірі 15 000 000 грн.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах мають застосовуватись положення Закону № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975), які визначають базовий розмір допомоги, оскільки відсутні докази того, що смерть військовослужбовця настала внаслідок поранення чи іншого бойового ушкодження. Враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 17 березня 2025 року у справі № 280/2749/24 щодо розмежування підстав і розмірів виплат, суд апеляційної інстанції визнав дії відповідача правомірними та відмовив у задоволенні позову. 
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року і залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року.
На обґрунтування касаційної скарги скаржниця зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення підпункту «а» пункту 1, пункту 3 статті 162 Закону № 2011-XII, пункту 2 Постанови № 168, пункту 5 Порядку № 975 та не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 липня 2024 року у справі № 600/548/23-а та від 22 серпня 2024 року у справі № 380/9868/23.
На думку позивачки, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що смерть військовослужбовця внаслідок захворювання (навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини) не дає права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн. Скаржниця наголошує, що пункт 2 Постанови № 168 не містить обмежень щодо причин смерті (поранення чи захворювання), а визначальною умовою є саме смерть військовослужбовця під час виконання ним обов`язку щодо захисту Батьківщини в період дії воєнного стану.
Також позивачка вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення Закону № 2011-XII, які передбачають менший розмір допомоги. Скаржниця переконана, що Постанова № 168 є спеціальним нормативно-правовим актом, прийнятим на виконання указів Президента України про введення та продовження воєнного стану, тому вона має пріоритетне значення при визначенні розміру соціальної гарантії для сімей загиблих захисників.
Скаржниця вказує на неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 600/548/23-а та від 22 серпня 2024 року у справі № 380/9868/23, в яких зазначено, що смерть військовослужбовця від захворювання, отриманого під час захисту Батьківщини, є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн згідно з Постановою № 168.
25 листопада 2025 року від Міністерства оборони України надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що доводи касаційної скарги є безпідставними, а постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування. Відповідач наголошує, що законодавством встановлено чітке розмежування підстав і розмірів одноразової грошової допомоги, і виплата в розмірі 15 000 000 грн передбачена виключно у разі загибелі військовослужбовця або його смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини.
Відповідач підкреслює, що у спірних правовідносинах смерть військовослужбовця настала внаслідок його захворювання, що підтверджується матеріалами справи та висновками військово-лікарської комісії, а отже, відсутні передбачені Постановою № 168 умови для призначення допомоги у підвищеному розмірі. Отже, призначення одноразової грошової допомоги в розмірі, що відповідає 750-кратному прожитковому мінімуму, є правомірним.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
4. Суди попередніх інстанцій встановили, що в період спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки (без реєстрації шлюбу, починаючи з 2015 року) у позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Це підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 квітня 2015 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
Військовослужбовець - солдат ОСОБА_3 у період з 07 січня 2023 року по 27 березня 2023 року служив безпосередньо в зоні бойових дій у районі м. Бахмут Донецької області на посаді стрільця-санітара ІНФОРМАЦІЯ_6 у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою від 02 березня 2023 року № 2056.
Однак 27 березня 2023 року під час виконання бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок танкового обстрілу противником поблизу населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області у військовослужбовця виникла гостра серцева недостатність, що призвела до смерті ОСОБА_3 . Вказане підтверджується записом у журналі бойових дій військової частини НОМЕР_3 від 27 березня 2023 року.
Щодо зазначених обставин смерті солдата ОСОБА_3 командир військової частини НОМЕР_3 видав наказ від 07 квітня 2023 року № 1545. Як зазначено в цьому наказі, загибель ОСОБА_3 настала в результаті гострої серцевої недостатності під час здійснення військовослужбовцем заходів із забезпечення національної безпеки та оборони України, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, і пов`язана з проходженням військової служби. Смерть солдата ОСОБА_3 наказано вважати такою, що пов`язана із захистом Батьківщини внаслідок бойових дій під час воєнного стану в Україні.
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 30 березня 2023 року № 1217/НЕ (форма первинної облікової документації № 106/о), причиною смерті військовослужбовця - солдата ОСОБА_3 є гостра серцева недостатність, атеросклеротична серцево-судинна хвороба.
За змістом витягу з протоколу засідання 18-ї Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06 червня 2023 року № 2682, захворювання солдата ОСОБА_3 - «гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична серцево-судинна хвороба», яка призвела до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про участь у бойових діях), визначено саме як «захворювання, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини».
Відповідно до довідки Департаменту праці та соціальної політики від 02 серпня 2023 року № 02- С-23891, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) встановлено статус члена сім`ї загиблого Захисника України, їй надано право на пільги. Аналогічне право на пільги підтверджується посвідченням дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, серії НОМЕР_4 , виданим 22 березня 2024 року на ім`я доньки загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 .
З метою призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168, позивачка, яка діє як законний представник в інтересах доньки померлого військовослужбовця ОСОБА_3 , звернулася з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , який передав матеріали до Міністерства оборони України для прийняття рішення.
Разом з тим рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що оформлене протоколом від 15 березня 2024 року № 10/д (п. 63), відмовлено у призначенні грошової допомоги. Вказане рішення прийняте з посиланням на те, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється сім`ям загиблих осіб, які зазначені в пункті 1 Постанови № 168, а також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 вказаної Постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Тобто, на думку комісії, Постанова № 168 передбачає виплату грошової допомоги у разі загибелі або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), тоді як смерть ОСОБА_3 , згідно з висновком ВЛК, наказом військової частини та іншими документами, не є наслідком отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва).
У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 помер внаслідок захворювання, яке не пов`язане з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, відповідач вважає, що право на отримання одноразової грошової допомоги має визначатися відповідно до вимог статті 16 Закону № 2011-XII та Постанови № 975.
Вважаючи такі дії та рішення відповідача протиправними, позивачка звернулася до адміністративного суду з цим позовом.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
6. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
7. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
8. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
9. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме - бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
10. Зазначеним вимогам процесуального закону постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року відповідає, а наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
11. Відповідно до частини першої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
12. За змістом частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
13. Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
14. Закон № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
15. Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
16. Пунктом 2 статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1);
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (підпункт 2);
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві (підпункт 3).
17. Підпунктом «а» пункту 1 статті 162 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
18. Одноразова грошова допомога є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.
19. Пунктом третім статті 162 Закону № 2011-XII визначено, що розмір та порядок призначення і виплати такої допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
20. Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975, якою затвердив Порядок № 975.
21. Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
22. Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
23. У пунктах 4 та 5 Порядку № 975 визначено аналогічні пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII положення щодо категорій осіб, члени сімей яких набувають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі) та аналогічні пункту 1 статті 162 Закону № 2011-XII положення щодо розміру одноразової грошової допомоги, яка виплачується членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
24. Отже, Закон № 2011-XII та Порядок № 975 є нормативно-правовими актами, що регулюють призначення і виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, у тому числі у випадках смерті, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
25. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
26. Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
27. Згідно з пунктом 2 Постанови № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
28. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
29. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
30. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
31. Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
32. Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
33. Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
34. Аналіз змісту пункту 2 Постанови № 168 свідчить про те, що Кабінет Міністрів України установив дві самостійні альтернативні підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн:
- загибель особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, зокрема, військовослужбовця, у період дії воєнного стану;
- смерть військовослужбовця внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
35. У другому випадку юридично значущою є не лише безпосередня причина смерті, зазначена в медичних документах, а насамперед встановлений належними та допустимими доказами прямий причинний зв`язок між смертю військовослужбовця та пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом, отриманими за обставин, визначених абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168.
36. Тому слід відокремлювати випадки, коли захворювання є самостійною причиною смерті військовослужбовця, від випадків, коли смерть перебуває у прямому причинному зв`язку з документально підтвердженим пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом, отриманими у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони.
37. Отже, формальний зміст абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000 гривень при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або смерть в результаті поранення (контузії, травми, каліцтва)).
38. Такий підхід відповідає цільовому характеру підвищеної одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн, яка є винятковою соціальною гарантією воєнного часу та має застосовуватися лише за умов, прямо визначених законодавцем. Її розширене застосування без належної правової підстави призводило б до необґрунтованого навантаження на Державний бюджет України, у тому числі на видатки, пов`язані із забезпеченням обороноздатності держави.
39. При цьому пункт 2 Постанови № 168 у редакції, чинній станом на 27 березня 2023 року, прямо не передбачав, що смерть військовослужбовця внаслідок захворювання є самостійною підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн саме за абзацом шостим цього пункту, якщо не встановлено, що така смерть настала внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва.
40. Водночас такий висновок не означає, що смерть військовослужбовця від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби або із захистом Батьківщини, не породжує права членів його сім`ї на соціальний захист. Така смерть може бути підставою для призначення одноразової грошової допомоги за Законом № 2011-XII та Порядком № 975, якщо встановлено передбачені цими нормативно-правовими актами умови.
41. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 червня 2026 року у справі № 620/10029/24, вирішуючи питання права на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн за пунктом 2 Постанови № 168 у подібних правовідносинах, наголосила, що особливе значення для цієї категорії спорів має редакція нормативно-правового акта, який має застосуватись до спірних правовідносин, з урахуванням моменту виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема дати смерті військовослужбовця.
42. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 червня 2026 року у справі № 620/10029/24 вказала, що при вирішенні спорів цієї категорії суди повинні розмежовувати три правові ситуації:
- перша - загибель військовослужбовця у період дії воєнного стану за обставин, які охоплювалися пунктом 2 Постанови № 168 у відповідній редакції;
- друга - смерть військовослужбовця внаслідок поранення, контузії, травми чи каліцтва, отриманих за обставин, визначених абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168;
- третя - смерть військовослужбовця внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби або із захистом Батьківщини, яка може породжувати право на одноразову грошову допомогу за Законом № 2011-XII та Порядком № 975, але не охоплюється абзацом шостим пункту 2 Постанови № 168 без установлення прямого причинного зв`язку з пораненням, контузією, травмою чи каліцтвом (спеціальних умов, з якими законодавство пов`язує виникнення права саме на підвищену одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000 грн).
43. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважала, що висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 600/548/23-а та від 22 серпня 2024 року у справі № 380/9868/23, про те, що пункт 2 Постанови № 168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення (контузії, травми чи каліцтва), а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи смерть від захворювання, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.
44. Також сформовано такі висновки:
« 1. Положення пункту 2 Постанови № 168 підлягають застосуванню у системному взаємозв`язку з положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII та не можуть тлумачитися відокремлено від нього.
2. Право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови № 168, виникає у разі загибелі військовослужбовця в період дії воєнного стану, а також у разі смерті військовослужбовця, щодо якої встановлено причинний зв`язок із пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.
3. Сам по собі висновок військово-лікарської комісії про зв`язок захворювання із захистом Батьківщини або проходженням військової служби не є безумовною підставою для застосування пункту 2 Постанови № 168, якщо матеріалами справи не підтверджено обставин, з якими зазначена постанова пов`язує виникнення права на відповідну виплату.
4. Смерть військовослужбовця внаслідок захворювання не виключає можливості призначення одноразової грошової допомоги, якщо за медичними документами встановлено, що така смерть, незалежно від безпосереднього клінічного механізму її настання, перебуває у причинному зв`язку з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими за обставин, визначених пунктом 2 Постанови № 168.
5. За відсутності підстав для застосування пункту 2 Постанови № 168 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги вирішується відповідно до положень Закону № 2011-XII та Порядку № 975, з урахуванням установлених ними підстав та умов надання відповідних соціальних гарантій».
45. У справі, що переглядається в касаційному порядку, суди встановили, що відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 06 червня 2023 року за № 2682, захворювання солдата ОСОБА_3 - «гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична серцево-судинна хвороба», яка призвела до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про участь в бойових діях, визначено саме як «захворювання, яке призвело до смерті, так, пов`язане із захистом Бітьківщнини».
46. Саме по собі встановлення зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини не означає, що така смерть є загибеллю у розумінні абзацу першого пункту 2 Постанови № 168. За чинного законодавства поняття «загибель» має самостійне юридичне значення і не охоплює кожен випадок смерті військовослужбовця в період дії воєнного стану чи при виконанні обов`язків військової служби.
47. Водночас суди не встановили та матеріали справи не містять доказів причинного зв`язку смерті ОСОБА_3 з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони.
48. Колегія суддів касаційної інстанції відхиляє посилання позивачки на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 600/548/23-а, оскільки судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважала, що висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 600/548/23-а та від 22 серпня 2024 року у справі № 380/9868/23, про те, що пункт 2 Постанови № 168 не обмежує виплату одноразової грошової допомоги лише випадками смерті від поранення (контузії, травми чи каліцтва), а охоплює випадки смерті військовослужбовця в період воєнного стану, пов`язані із захистом Батьківщини, включаючи смерть від захворювання, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.
49. За таких обставин та висновків Верховного Суду (у справі № 620/10029/24) передбачені пунктом 2 Постанови № 168 підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн відсутні.
50. Отже, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, дійшовши висновку про відсутність у дружини померлого та його дітей права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 гривень.
51. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
52. З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року - без змін.
53. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі № 420/20374/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач В. М. Бевзенко
Судді: А. Ю. Бучик
В. М. Шарапа