Справа № 372/3115/26 
Провадження 2-а-81/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Потабенко Л.В., 
при секретарі Буртовій О.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №3922 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, свою позицію мотивує тим, що 21.08.2025 рок мати позивача привезла його до лікарні на процедури, а сама поїхала по справам, коли повернулася до лікарні то сина не виявила. Згодом їй стало відомо, що позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 самостійно не може з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 по причині захворювання, читати документи він не може по причині відсутності зору, писати не може, оскільки є інвалідом з дитинства, а тому на військовому обліку ніколи не перебував та не міг мати військовий квиток, однак не зважаючи на це відносно нього було складено адміністративний протокол, та винесено постанову, а тому він був змушений звернутися до суду.
Ухвалою від 25.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження з викликом(повідомленням) сторін у справі.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з відзивом щодо позовних вимог до суду не подав.
Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.08.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №3922 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.08.2025 року о 12 год. 10 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану не мав при собі дійсний військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповновадженого представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив порушення частини 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та тягне за собою накладання штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 виданого УСЗН ВК Обухівської міської ради гр.. ОСОБА_1 1995 року народження є особою з інвалідністю з дитинства та йому встановлено І групу інвалідності, та потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1069209 гр. ОСОБА_1 має І групу інвалідності, підгрупа «Б» з 19.05.2022 року, інвалідність встановлено довічно. 
Державним виконавцем Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області 24.02.2026 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 34000, 00 грн. штрафу на користь держави на підставі постанови №3922 від 27.08.2025 року, про що останньому стало відомо в травні 2026 року. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до п. п. 2, 3 розд. II Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 № 3, не допускаються закреслення чи виправлення записів, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений; у графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляється прочерк..
Ст. 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) .
В оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Судом виносилась ухвала щодо витребування доказів копії документів щодо позивача, однак вона залишилась невиконаною відповідачем.
Наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 3 було затверджено Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Згідно п. 6 роз. ІІ Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, полягає у двох аспектах, тобто за процесуальною та матеріальною складовими. За процесуальною складовою притягнення має відбуватися у порядку визначеному законом. За матеріальною складовою притягнення має відбуватися за наявності підстав підтверджених доказами..
Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення авдміністраивного равопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Положеннями ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Згідно абз. 11 ст. 1 Закону України Про оборону України особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, 17.03.2014 було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 Про часткову мобілізацію , Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває до теперішного часу.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України Про військовий обов`язок і військову служб`військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо однозначно встановити порушення наведених положень законів позивачем. Справа не містить доказів порушення позивачем наведених обов`язків, зокрема, відповідачем не надано копії документів, що містять інформацію стосовно позивача, а саме: докази перебування позивача на військовому обліку; докази оновлення військово-облікових даних позивачем; письмові пояснення та докази щодо видачі позивачу військово-облікового документу (військовий квиток), проходження позивачем військово-лікарської комісії, направлення повісток про явку до РТЦК; матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів ст.210 КУпАП положення ст. ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними) , базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого адміністративного правопорушення, відсутні зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на протокол про адміністративне правопорушення, адже відповідно до п. 6 Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про переконання про те, що матеріалами справи не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а відповідач, у свою чергу, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП,.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суд вважає за можливе, доцільне та необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72, 77, 139, 243246, 251, 286, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.08.2025 №3922, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за ч. 3 статті 210 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя  Л.В. Потабенко