ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 липня 2026 року справа №200/6677/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6677/25 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

У С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено, що відносно ФОП ОСОБА_1 відповідачем було проведено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2024 року, ІІ квартал 2024 року по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за результатами якої було складено Акт від 26 лютого 2025 року №1022/05-99-24-01/ НОМЕР_1 .
Позивач наголошує, що перевірка проведена з порушенням термінів її проведення, передбачених п. 76.3 ст. 76 ПК України після спливу 30 календарних днів з дати отримання податковим органом від Позивача податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2024 року (фактично подано – 10.10.2024р), ІІ квартал 2024 року (фактично подано – 10.10.2024р).
Порушення, відображене в Акті, на думку відповідача полягає в несвоєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску та порушення вимог пункту 49.2 та підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ ПКУ.
Проте позивач наголошує, що не є платником Податку на доходи фізичних осіб та немає найманих працівників, а у зазначених в Акті камеральної перевірки деклараціях, поданих із порушенням строків надано лише інформацію, щодо перерахованих сум на користь інших фізичних осіб-підприємців у відповідних періодах (ознака 157 - “дохід, виплачений самозайнятій особі”).
Враховуючи наведене позивач вважає, що не порушував норми закону, які визначені в Акті від 26 лютого 2025 року №1022/05-99-24-01/ НОМЕР_1 /, а тому й штрафна санкція в розмірі 1020 грн. накладена неправомірно.
На підставі вказаного позивач вважає свої права порушеними та просив суд:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №1717/05-99-24-01/3302218307 від 02.04.2025 р. про застування штрафних (фінансових) санкцій за видом податку “податок на доходи фiз осiб, що спл подат агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п” в розмірі 1020,00 грн.;
зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області скасувати нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн. за видом податку “податок на доходи фiз осiб, що спл подат агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п”;
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6677/25 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №1717/05-99-24-01/3302218307 від 02.04.2025 р. про застування штрафних (фінансових) санкцій за видом податку “податок на доходи фiз осiб, що спл подат агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п” в розмірі 1020,00 грн. В іншій частині позову - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус ФОП та здійснює підприємницьку діяльність.
У податковій звітності про суми доходів ФОП ОСОБА_1 за I квартал 2024 року за реєстраційним № 9298605602 від 10.10.2024 року, додано 3 записи щодо нарахованих доходів на загальну суму 157 948,70 грн. та виплачених доходів на загальну суму 157 948,70 грн. грн. за ознакою доходу “ 157” - “дохід, виплачений самозайнятій особі”.
У податкової звітності про суми доходів ФОП ОСОБА_1 за ІI квартал 2024 року за реєстраційним № 9298778630 від 10.10.2024 року, додано 12 записів щодо нарахованих доходів на загальну суму 180 353,08 грн. та виплачених доходів на загальну суму 180 353,08 грн. грн. за ознакою доходу “ 157” - “дохід, виплачений самозайнятій особі”.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділ II Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II ПКУ, 26.02.2025 року проведено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за I квартал 2024 року, II квартал 2024 року по ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
За результатами проведення перевірки складено акт про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності (далі – АКТ) від 26.02.2025 № 1022/05-99-24-01/ НОМЕР_1 , який було направлено 26.02.2025 у порядку, визначеному статтею 42 ПКУ рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначений Акт вручено особисто платнику 06.03.2025 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення Ф.119.
ГУ ДПС у межах встановленого пунктом 86.7 статті 86 ПКУ строку було отримано заперечення від ФОП ОСОБА_1 від 17.03.2025 (вхідний реєстраційний індекс ГУ ДПС від 17.03.2025 № 6198/6) на Акт від 26.02.2025 № 1022/05-99-24-01/ НОМЕР_1 .
ГУ ДПС у встановлені терміни були розглянуті заперечення до акту, та прийнято рішення на підставі висновку від 26.03.2025 № 8/05-99-24-01/ НОМЕР_1 , що Акт від 26.02.2025 № 1022/05-99-24-01/ НОМЕР_1 є таким, що відповідає діючому законодавству України та повинен залишитись без змін, про що було повідомлено ФОП ОСОБА_1 шляхом направлення листа про надання відповіді на заперечення від 28.03.2025 № 5762/6/05-99-24-01-11 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначений лист вручено особисто платнику 02.04.2025 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення Ф.119.
На підставі Акту, з урахуванням розгляду заперечення було прийнято податкове повідомлення – рішення від 02.04.2025 № 1717/05-99-24-01/ НОМЕР_1 , яким накладено на позивача штраф в розмірі 1020, 00грн. 
З приводу спірних правовідносин судом першої інстанції зазначено наступне.
Фізичні особи-підприємці самостійно подають до контролюючих органів декларації відповідно до обраної системи обліку та нараховують та сплачують за себе податки (п.49.2. статті 49 ПКУ: Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності).
Згідно до п 51.1. ст.51 ПКУ, платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Відповідно до вимог підпункту “б” пункту 176.2 ПКУ, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані:
а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;
б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
Таким чином, зобов`язання нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення обов`язків, встановлених Кодексом, поширюється лише на осіб, які відповідно до Кодексу мають статус податкових агентів.
Згідно до пункту 18.1 статті 18 ПК України визначено - Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
У зазначених в Акті камеральної перевірки деклараціях, поданих із порушенням строків надано лише інформацію, щодо перерахованих сум на користь інших фізичних осіб-підприємців у відповідних періодах. (ознака 157).
Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з позицією представника позивача з приводу того, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є Податковим агентом згідно до визначення із пунктом 18.1 статті 18 ПКУ, задекларовані суми не є податком на доходи фізичних осіб iз доходiв платника податку у виглядi заробітної плати.
Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №1717/05-99-24-01/3302218307 від 02.04.2025 р. про застування штрафних (фінансових) санкцій за видом податку “податок на доходи фiз осiб, що спл подат агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п” в розмірі 1020,00 грн.
При цьому зазначене є належним та достатнім способом захисту прав позивача при тому, що скасування спірного ППР скасовує наявність штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн., а тому вимоги щодо зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області скасувати нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн. за видом податку “податок на доходи фiз осiб, що спл подат агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п” задоволенню не підлягають.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6677/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 200/6677/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко