Справа №573/11/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черкашина М. С.	
Номер провадження 33/816/1288/26 	Суддя-доповідач Джепа Г. В. 	
Категорія  172-11 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

17 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Джепа Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 573/11/26 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Допи В. І. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.01.2026, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
- захисника – адвоката Допи В. І. 
установив:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.01.2026 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.
Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Згідно постанови судді, у порушення вимог розділу 3, ст. 125-126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час перевірки 16.12.2025 о 08:00 год. наявності особового складу в підрозділі в/ч НОМЕР_1 в межах населеного пункту АДРЕСА_2 було виявлено відсутність молодшого лейтенанта військової служби за контрактом офіцера відділення узагальнення обстановки командного пункту штабу ОСОБА_1 , який прибув до в/ч о 13.15 год.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 – адвокат Допа В. І. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.01.2026, скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку, захисник ОСОБА_1 – адвокат Допа В. І. посилається на те, що під час розгляду справи ОСОБА_1 присутній не був, про день та час її розгляду належним чином не повідомлявся, а про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 19.05.2026 з мобільного застосунку «Дія», при цьому у судове засідання останній не викликався, копію постанови судді від 07.01.2026 останньому не вручалась, а зі змістом постанови захисник ознайомилась 21.05.2026 і 27.05.2026 нею подано до суду апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вимоги поданої апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що судом розглянуто справу без повідомлення ОСОБА_1 чим позбавив останнього права на участь у справі. Також захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що наявна в матеріалах заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 містить підпис, який виконаний не ним, а є підробленим, що свідчить про штучне створення у суду уявлення про належне сповіщення військовослужбовця та його згоду на розгляд справи без його участі.
Також адвокат Допа В. І. наголошує на тому, що позбавивши ОСОБА_1 права на участь у розгляді справи, судом першої інстанції не досліджені дані про його особу і останній надав би для забезпечення повноти, всебічності й об`єктивного розгляду справи документи, які підтверджують його неодноразову безпосередню участь у бойових діях із захисту Батьківщини та вичерпно характеризують його як мужнього й відданого захисника країни.
Крім того захисник ОСОБА_1 – адвокат Допа В. І. зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки згідно з Журналом ведення чергування за грудень 2025 року та Наказом командира військової частини НОМЕР_2 , молодший лейтенант ОСОБА_1 16.12.2025 перебував у режимі відпочинку перед заступанням на добове чергування, яке розпочиналось 16.12.2025 о 20:00 год.
Захисник також зазначає, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, були надані під психологічним тиском з боку командування, у зв`язку з чим не можуть вважатися добровільними та достовірними.
У судове засідання призначене до апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник - адвокат Допа В. І. в судове засідання з`явилась та просила розглянути справу без участі її підзахисного. 
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП пропущений строк на апеляційне оскарження може бути поновлено за наявності поважних причин.
Як убачається з матеріалів справи, її розгляд у суді першої інстанції відбувся за відсутності ОСОБА_1 . Відомостей про вручення йому копії постанови від 07.01.2026 або належне ознайомлення з її змістом матеріали справи не містять.
Захисник ознайомилася з матеріалами справи 21.05.2026, після чого 27.05.2026 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на її подання.
За таких обставин апеляційний суд вважає причини пропуску строку поважними, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП всебічно, повно й об`єктивно дослідив обставини справи, належним чином оцінив зібрані докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Висновок суду підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 16.12.2025, витягом із наказу командира військової частини щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, а також його письмовими поясненнями від 16.12.2025, у яких він підтвердив, що прибув до місця служби лише близько 13:00 год., пояснивши запізнення відсутністю мобільного телефону.
Наведені докази є взаємоузгодженими, доповнюють один одного та не містять істотних суперечностей. Вони підтверджують, що 16.12.2025 ОСОБА_1 був відсутній у місці проходження військової служби з 08:00 до 13:15 без підтверджених поважних причин.
Будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних обставин, що перешкоджали своєчасному прибуттю ОСОБА_1 до місця служби, стороною захисту не надано.
Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з розглядом справи за його відсутності не знайшли свого підтвердження.
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 19.12.2025 про розгляд справи без його участі, у якій він визнав свою вину та просив призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. Належних і допустимих доказів того, що зазначена заява підписана не ним або була складена всупереч його волі, стороною захисту не надано.
Саме по собі твердження захисника про підроблення підпису є лише припущенням і не підтверджене жодними об`єктивними даними, а тому не спростовує достовірності цього доказу.
Посилання захисника на те, що 16.12.2025 ОСОБА_1 перебував у режимі відпочинку перед заступанням у добовий наряд, також не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.
Надані стороною захисту журнал чергувань та наказ про заступання у добове чергування підтверджують лише час початку добового наряду, однак не свідчать про звільнення військовослужбовця від виконання службових обов`язків чи обов`язку перебувати за місцем проходження служби до його початку.
Будь-яких наказів, розпоряджень чи інших документів, які б надавали ОСОБА_1 право бути відсутнім у підрозділі з 08:00 до 13:15 16.12.2025, матеріали справи не містять, а стороною захисту таких доказів не надано.
Доводи захисника про те, що письмові пояснення ОСОБА_1 були надані під психологічним тиском з боку командування, не підтверджені належними та допустимими доказами. Жодних доказів застосування до нього незаконного впливу чи примусу матеріали справи не містять, а із відповідними заявами чи скаргами до компетентних органів ОСОБА_1 не звертався.
За таких обставин підстав ставити під сумнів добровільність та достовірність його письмових пояснень апеляційний суд не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку.
Підстав вважати її неповною, необ`єктивною чи такою, що суперечить фактичним обставинам справи, апеляційний суд не встановив.
Будь-яких нових доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції або підтверджували відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, під час апеляційного розгляду не подано.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив та оцінив наявні докази, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а тому підстав для її задоволення чи скасування постанови судді не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 – адвокату Допі В. І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.01.2026.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Допи В. І. залишити без задоволення, а постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 07.01.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Г. В. Джепа