Справа № 199/5088/26
(2/199/4927/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

17.07.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Воробйов О.С.,

за відсутності учасників справи, 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно кредитного договору №CL-219656 від 12.09.2019 р., який був укладений між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , остання отримала кредит у розмірі 39 800,00 грн., втім, не виконала зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 84 082,10 грн., яка складається з: сума заборгованості за кредитом - 39 676,83 грн., суми заборгованості за відсотками - 44 405,27 грн. Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. 
Суд ухвалює рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. 
Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19.05.2026 р. прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 – 80 ЦПК України, встановлено, що 12.09.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-219656. Відповідно до умов даного кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п. 2.3 договору встановлено строк (термін) кредитування до 11.09.2024 року. Пунктом 6.2 договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2279 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Щомісячні платежі з 12.09.2019 до 11.09.2024 погашаються в однаковому порядку.
Згідно з п. 6.3 договору позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору).
Сума виданого кредиту складає 39 800,00 грн. терміном виконання до 11.09.2024. Сума щомісячного платежу 2279 грн. процентна ставка: складає 65% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» за ставкою, визначеною п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Реальна річна процентна ставка 88,28% річних (п. 4.5 Кредитного договору).
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, надавши суму 39 800,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами.
Позичальник зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 84 082,10 грн., з яких заборгованість за кредитом - 39 676,83 грн., заборгованість за відсотками - 44 405,27 грн.
Судом встановлено також, що шляхом підписання цього договору позичальник підтвердив, що він до видачі кредиту ознайомився із реальною річною процентною ставкою, орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит.
Як встановлено судом, 25.06.2021 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено договір факторингу №250621/1, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором №CL-219656 від 12.09.2019 у розмірі 84 082,10 грн. перейшли до нового кредитора. Згідно із умовами договору факторингу права вимоги переходять до фактора на умовах цього договору з дня, наступного за днем виконання в повному обсязі грошового зобов`язання щодо оплати ціни відступлення.
Відповідно до додатку №1 до договору факторингу (витягу з реєстру боржників) та доказів сплати ціни відступлення, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-219656 від 12.09.2019 внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість на загальну суму — 84 082,10 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 39 676,83 грн., сума заборгованості за відсотками 44 405,27 грн.
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав кредитору у грошовому зобов`язанні, яке виникло на підставі договору. 
Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. 
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Суд при розгляді справи дійшов висновку, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, зокрема повернення кредитних коштів, сплати відсотків, відтак вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, тому позов підлягає задоволенню повністю. 
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі  2662,40 грн.
Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20).
У позовній заяви позивач вказує на договір про надання правової (правничої) допомоги № 07/10/2021 від 07.10.2021, укладеного між позивачем ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та АО «СмартЛекс» на суму 12 152,42 грн.
Водночас, представником позивача не долучено ані сам договір, ні акт наданих послуг/виконаних робіт, підписаний сторонами, чи інших документів на підтвердження надання правничої допомоги.
Отже, суд дійшов висновку про те, що обставина надання правничої допомоги не доведена позивачем, і відповідна вимога про стягнення витрат на неї не підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ЄДРПОУ 37356981, 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7) заборгованість за кредитним договором №CL-219656 від 12.09.2019 року у розмірі 84 082 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят дві) грн. 10 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ЄДРПОУ: 3735698104112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 

Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. 

Дата виготовлення повного судового рішення 16.07.2026 р. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї