Справа №445/1121/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Романюка В.Ф., 
з участю: секретаря судового засідання Салика С.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ: 40108833, адреса: 79000, м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3), третя особа: інспектор Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Таланчук Ігор Володимирович (адреса: м. Золочів, вул. Шашкевича, 43) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: інспектор Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Таланчук Ігор Володимирович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Таланчука Ігоря Володимировича серії ЕГА №2017479 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 24.04.2026 інспектором Золочівського районного відділу поліції ГУНП У Львівській області Таланчуком Ігорем Володимировичем було винесено постанову серії ЕГА №2017479 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 23.04.2026 близько 23:20 год. перебуваючи у квартирі за адресою проживання: АДРЕСА_2 , порушив правила додержання тиші, а саме: гучно розмовляли, кричали, пересували меблі. Вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Викладені у оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним фактичним даним, оскільки будь-якого шуму, що порушував би спокій інших жителів будинку позивач не здійснював. Постанова винесена на підстави упередженої заяви жительки будинку, яка зважаючи на свій похилий вік та стан здоров`я постійно безпідставно скаржиться на жителів будинку з незрозумілих причин та без належних на те підстав. Будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт перевищення позивачем допустимого рівня звуку (шуму) в житловому приміщенні більш ніж на 30 дБА у оскаржуваній постанові не зазначені та у матеріалах справи відсутні. Відтак, за відсутності належних на те доказів, не доведено винуватість позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.  
Ухвалою суду від 13 травня 2026 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду з викликом сторін у судове засідання. 
Ухвалою від 02 червня 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою осіб.
05 червня 2026 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області Коцура А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 23.04.2026 року о 23.22 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_2 із «112», заявниця повідомила, що сусіди військовослужбовця порушують тишу, на зауваження не реагують. Виїздом на місце події було виявлено факт порушення тиші. На місці події встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із друзями, голосно шуміли, слухали музику, чим порушували громадський порядок і спокій громадян у нічний час. ОСОБА_1 відмовився від надання письмового пояснення та повідомив, що він орендує квартиру АДРЕСА_3 та проживає за даною адресою. Відносно вказаного громадянина складено адміністративну постанову за ознаками правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 182 КУпАП. Додатково проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення даного правопорушення, надано роз`яснення щодо відповідальності. У заявниці відібрано письмове пояснення по даному факту.  ОСОБА_1 проводячи застілля із своїми друзями у грубій формі заперечував порушення тиші ним чи його друзями та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На зауваження заявниці та працівників поліції гр. ОСОБА_1 не реагував та запевняв, що він нічого не порушує. На зауваження своїх друзів з якими проводив застілля, щодо вибачення за порушення тиші перед заявницею у категоричній формі гр. ОСОБА_1 відмовився. На підставі вищевикладеного відповідно ст. 222 КУпАП, на місці події було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , оскільки гр. ОСОБА_1 порушував п. 3 та п. 4 ст. 32 Закону України "Про систему громадського здоров`я” від 06.09.2022 року, а саме: гучно кричав, співав, гучно слухав музику та пересував меблі, гр. ОСОБА_1 було роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП серії ЕГА №2017479 від 24.04.2026 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Дана подія фіксувалась на нагрудну боді-камеру поліцейського відповідно до ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" та наказу №1026 від МВС від 18.12.2028 року. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Розгляд справи зафіксовано на нагрудну камеру №913574 відповідно до наказу МВС України 1026, відеозапис додано до даної адміністративної постанови. Відеозаписом, здійсненим на нагрудну камеру №913574 інспектора від 24.04.2026 року, спростовується твердження скаржника у позовній заяві. Переглядом наданого відеозапису встановлено, що відомості викладені у рапорті інспектора ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції І. Таланчука цілком підтверджуються та відповідають дійсності.   
Згідно заяви, поданої 08 червня 2026 року позивач ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи без його участі. 
В судове засідання представник відповідача не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося у зв`язку з тим, що всі учасники процесу в судове засідання не з`явилися. 
Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України)
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.
Суд встановив, що 24.04.2026 інспектором Золочівського районного відділу поліції ГУНП У Львівській області Таланчуком Ігорем Володимировичем було винесено постанову серії ЕГА №2017479 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 
Як вбачається з вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 24.04.2026 року  ОСОБА_1 , 23.04.2026 близько 23:20 год., перебуваючи у квартирі за адресою проживання: АДРЕСА_2 , порушив правила додержання тиші, а саме: гучно розмовляли, кричали, пересували меблі. 
У постанові наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з правами та про отримання копії цієї постанови. 
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що обставини події фіксувалися на нагрудну камеру №913574 відповідно до наказу МВС України 1026.
З оглянутого судом відеозапису видно, що по прибуттю поліцейських за викликом, їх зустрів ОСОБА_1 та повідомив, що він орендує квартиру АДРЕСА_3 та проживає за даною адресою, на початку відео останній визнав факт порушення тиші, проте в подальшому почав заперечувати це у грубій формі та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На зауваження заявниці та працівників поліції гр. ОСОБА_1 не реагував та запевняв, що він нічого не порушує. На зауваження своїх друзів з якими проводив застілля, щодо вибачення за порушення тиші перед заявницею у категоричній формі гр. ОСОБА_1 відмовився.
Згідно із ч. 1 ст. 182 КУпАП, порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ч. 1-3 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та громадяни під час здійснення будь-яких видів діяльності з метою запобігання утворенню шуму і зменшення його шкідливого впливу на здоров`я людини зобов`язані: 1) здійснювати відповідні організаційні, господарські,технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи із запобігання утворенню та зниження шуму до рівнів, визначених державними медико-санітарними нормативами та правилами; 2) забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, під час проведення концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів дотримання рівнів звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площах, а також рівнів шуму у прилеглих до них житлових і нежитлових будівлях не вищевизначених державними медико-санітарними нормативами та правилами; 3) вживати заходів для недопущення перевищення рівнів шуму, а також шкідливого впливу інших фізичних факторів, зокрема під час руху автомобільного транспорту в населених пунктах; 4) вживати заходів для недопущення упродовж доби перевищення рівнів шуму, встановлених державними медико-санітарними нормативами, у таких приміщеннях і на таких територіях (захищених об`єктах): у приміщеннях житлових будинків і на прибудинковій території; у приміщеннях закладів охорони здоров`я,санаторно-курортних закладів, закладів соціального захисту населення, надавачів соціальних послуг, закладів освіти, культури; у приміщеннях готелів і гуртожитків; у приміщеннях закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, розташованих у межах населених пунктів; у приміщеннях інших будівель і споруд, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди; на територіях парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків. Шум на захищених об`єктах під час здійснення будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівні, встановлені державними медико-санітарними нормативами для відповідного часу доби. На захищених об`єктах із 22 години до 8 години забороняються гучний спів і гучні вигуки, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.
Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази, вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: інспектор Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Таланчук Ігор Володимирович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підлягає до задоволення.
При цьому, суд, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 вважає, що наданими відповідачем зазначеними належними та допустимими доказами, які проаналізовано судом, доведено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , порушував п. 3 та п. 4 ст. 32 Закону України "Про систему громадського здоров`я” від 06.09.2022 року, а саме: гучно кричав, співав, гучно слухав музику та пересував меблі Так, із наданих суду наведених даних, із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що позивач на початку відео визнав факт порушення тиші, проте в подальшому почав заперечувати це у грубій формі та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. На зауваження заявниці та працівників поліції гр. ОСОБА_1 не реагував та запевняв, що він нічого не порушує. На зауваження своїх друзів з якими проводив застілля, щодо вибачення за порушення тиші перед заявницею у категоричній формі гр. ОСОБА_1 відмовився.
Також, суд вважає, що означеними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 допущено порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму, а саме ч. 3 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я».
При чому, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупністю мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, надає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 182 КУпАП. Відтак, з наведених підстав суд вважає вказану спірну постанову законною та обґрунтованою.
Керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, 
У Х В А Л И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ: 40108833, адреса: 79000, м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3), третя особа: інспектор Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Таланчук Ігор Володимирович (адреса: м. Золочів, вул. Шашкевича, 43) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16 липня 2026 року.

Суддя:      Романюк В.Ф.