Справа № 697/921/26 
Провадження № 2/697/760/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання – Шакало Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі також – ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.
В обґрунтування поданого позову зазначив, що 10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 104692243 на суму 4 000,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV23КК6.
Перед укладенням кредитного договору, відповідач з метою отримання кредиту, самостійно, за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт первісного кредитора www.moneyveo.ua; зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника; за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшов належну перевірку (верифікацію); ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, правилами надання грошових коштів у кредит, які є невід`ємною частиною кредитного договору; отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору; надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання Кредитного договору (підписав Кредитний договір одноразовим ідентифікатором).
Отже, саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.
Одночасно з підписанням Кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору у формі, що унеможливлює зміну його змісту.
Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій видано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитом, розміру і типу процентної ставки.
Згідно у умовами Кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер.
Проте в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 14 000,00 грн.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 159 від 09.11.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному в реєстрі прав вимоги.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 на виконання якого 31.07.2023 сторони підписали Реєстр прав вимоги № 10, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором, у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
10.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 10/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 10.07.2025 за Договором факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51 032,00 грн.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.
У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.
Згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку, визначеному кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 51 032,00 грн., яка складається з: 13 999,80 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 37 032,20 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в розмірі 51 032,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Також в матеріалах позову наявне клопотання в якому позивач просить витребувати в АТ «Універсал Банк (ЄДРПОУ 21133352, м. Київ, вул. Оленівська, 23): 1. Інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку (платіжні картки): маска Карти: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; про факт зарахування коштів: зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 10.08.2021 до 15.08.2021 в сумі 4 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 27.08.2021 до 01.09.2021 в сумі 10 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): маска Карти: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 10.08.2021 до 15.08.2021 в сумі 4 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 27.08.2021 до 01.09.2021 в сумі 10 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника); повного номера рахунка (рахунків), що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754. 3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754. 4. У випадку, якщо картковий рахунок за: маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754 не належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок: маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справа призначена до судового розгляду та витребувано в АТ «Універсал Банк (ЄДРПОУ 21133352, м. Київ, вул. Оленівська, 23): 1. Інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку (платіжні картки): маска Карти: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; про факт зарахування коштів: зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 10.08.2021 до 15.08.2021 в сумі 4 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 27.08.2021 до 01.09.2021 в сумі 10 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): маска Карти: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 10.08.2021 до 15.08.2021 в сумі 4 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_2 хх-хххх-9754 за період від 27.08.2021 до 01.09.2021 в сумі 10 000,00 грн.; емітент Карти - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»; витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника); повного номера рахунка (рахунків), що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754. 3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754; витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754. 4. У випадку, якщо картковий рахунок за: маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754 не належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок: маска Картки: НОМЕР_2 хх-хххх-9754 (а.с.123-125).
11.05.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Цієр Р.М. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в якій представник вказала, що вважає, що позивачем надано копії письмових документів, однак вони не засвідчені належним чином, а тому такі докази є недопустимими.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів для суду і відповідача, поданих на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додатки до позовної заяви не засвідчені відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, то таку вважає слід залишити без руху.
Крім того, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, керуючись ст. 517 ЦК України, первісний кредитор мав би надати ТОВ «ФК «ЕЙС» належні та достовірні докази переказу грошових коштів на рахунок відповідача, саме у тих розмірах, які заявляє позивач.
У матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у тих розмірах про які заявляє позивач ТОВ «ФК «ЕЙС».
Додатки до договору факторингу (акт прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.
Позивачем у підтвердження заявлених вимог про стягнення заборгованості за позикою не долучено документу, передбаченого ст.ст. 41, 49 Закону України «Про платіжні послуги», ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним.
Крім того, за змістом виниклих правовідносин щодо надання відповідачеві фінансовою установою кредиту та з огляду на вимоги Глави 48 та параграфу 2 Глави 71 ЦК України, а також вимог Закону України «Про платіжні послуги», беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, зазначає, що під час виконання кредитором своїх зобов`язань по наданню кредитних коштів позичальнику, самим кредитором здійснюються такі дії, які повинні достатньо підтверджуватися договорами в тій формі і в тому змісті, в якому укладено між сторонами договірні правовідносини. Отже, докази про них мають бути вже створеними і саме сторона позивача повинна доводити обставини, на які посилається в позові.
Довідка про ідентифікацію не є первинним документом, який підтверджує дійсність фінансової операції, а лише відображає загальні дані щодо відповідача та дати заявок на кредит і банківських переказів, однак не підтверджує здійснення таких переказів первісним кредитором.
Оскільки до позовної заяви не долучено жодного із цих документів 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер, вважає, що за кредитним договором позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували, що первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок відповідача.
Наголошує, кредитний договір між сторонами було укладено 10.08.2021.
Тобто, правовідносини за кредитним договором між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем виникли 10.08.2021, значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс», у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.
Водночас, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Відступлення майбутніх вимог чинне законодавство не забороняє, однак не стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.
Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мали би бути визначеними, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 10.08.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з відповідачем ОСОБА_1 .
Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).
Таким чином, з огляду на наведене, фактично ТОВ «Таліон плюс» не могло відступити ТОВ «Онлайн Фінанс», а ті в свою чергу ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021, оскільки у самого ТОВ «Таліон Плюс» було відсутнє таке право грошової вимоги.
Звертає увагу, до додатки до Договору факторингу № 28/1118-08 від 28.11.2018 є пустими бланками, які не заповнені належним чином, із них неможливо встановити інформацію щодо відступлення грошової вимоги до ОСОБА_1 , такі документи оформлені з порушенням вимог закону, такі документи не є належними, допустимими доказами в розумінні ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України.
Так передача боргу за договором відступлення на певну суму не підтверджує обгрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-яких інших доказів його наявності.
Вважає, що по своїй суті додаткові угоди не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021. На момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 не укладений кредитний договір, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс», на підставі договору факторингу від 28.11.2018.
Крім того, вважає, що стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. є необгрунтованими, оскільки наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі, адже цей розмір має відповідати критеріям розумної необхідності та реальності таких витрат.
Як вбачається з сайту Судова влада України, позивач неодноразово брав участь у судових процесах у подібних правовідносинах, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, тому для підготовки правової позиції у справі та написання позовної заяви представником не витрачено багато часу.
Таким чином, беручи до уваги рівень складеності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціни позову, обсяг та обгрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн. є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Вважає співмірним зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатами роботою та розумним і обгрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн. Таку суму вважає пропорційною предмету спору та такою, що є доцільною для розподілу між сторонами у разі задоволення позовних вимог.
Просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; судові витрати відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покласти на позивача ТОВ «ФК «ЕЙС». У разі якщо суд дійде висновку про задоволення позовних вимог просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру 2 000,00 грн. (а.с.165-171).
11.05.2026 до суду від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» надійшла відповідь на відзив в якій вказала, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.
В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 – якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.
Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору.
Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін.
Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
09.11.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №159 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 32 678,00 грн.
Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу Права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу.
Таким чином, право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 09.11.2021, тобто після укладання Кредитного договору № 104692243 від 10.08.2021.
Отже, відповідач не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 та витяг з реєстру прав вимоги №159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Зазначають, що відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах.
Згідно з умовами договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, зазначені в реєстрах прав вимоги. Це підтверджує факт фактичного відступлення прав вимоги, яке не обмежується виключно моментом укладення кредитного договору чи датою договору факторингу, а відбувається на підставі відповідного реєстру.
Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір №104692243 від 10.08.2021 укладено 09.11.2021, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає відповідач.
Реєстр прав вимоги, підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, боржник, дата переходу, підписи), то він є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідно до ст. 203 ЦКУ, правочин є дійсним, якщо він відповідає волевиявленню сторін та не суперечить закону.
Отже, відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу.
Враховуючи викладене, позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки виконав умови договору факторингу та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01.
Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року.
Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.
Таким чином, додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 продовжено строк дії Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.
Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Тобто предметом Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 встановлено, що Реєстр прав вимоги – означає перелік Прав вимоги до боржників, що відступається за цим Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до цього Договору.
Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності сторін.
Згідно п. 4.1. Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі установленій в відповідному додатку.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51032,00 грн.
Відповідно до п. 1.6. Договору Факторингу «Фінансування» - сума коштів, що сплачується фактором клієнту за відступлення Права вимоги на умовах цього договору».
Відповідно до п.3.1.1. Фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо.
Отже, договір № 05/0820-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020 - 30.12.2024.
З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Тобто підписання реєстру прав вимог - передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу – до 30.12.2024.
Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
Тобто, створення Реєстрів прав вимог до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020 відбувається за формою, що визначена у відповідних додатках.
Таким чином, вбачається, що вищезгадані Реєстри можуть бути укладені в будь-який момент чинності Договорів факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів.
10.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №10/07/25-Е.
Відповідно до п.1.1. за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Ціна продажу – сума грошових коштів, що сплачується фактором клієнту на умовах даного Договору, розмір якої встановлюється згідно з п.3.3. цього Договору.
Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п.1.1.). Витяг з Реєстру боржників долучено до позовної заяви.
Згідно п.1.2 Договору, перехід від клієнта (ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») до фактора (Позивач) Прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2.
Відповідно до Договору Реєстр боржників – це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в відповідному Додатку (форма Реєстру Боржників) до цього Договору.
Таким чином, згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 51032,00 грн.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №10/07/25-Е від 10.07.2025.
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 13 999,80 грн. на картковий рахунок відповідача.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжні доручення № 8362e646-8451-4b6b-8836-8345397e1435 від 27.08.2021 з відміткою товариства та № 3af26e11-b6bd-43f1-993e-324774befa28 від 10.08.2021 з відміткою товариства.
Звертають увагу, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. Схожої позиції притримується Вищий господарський суд України в постанові від 02.07.2008 по справі № 10/115/07.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача.
Звертають увагу, що надані платіжні інструкції містять підпис та печатку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору.
Таким чином, оскільки первинний кредитор ініціював платіжну операцію шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача (боржника) та надав електронне повідомлення від ПАТ «КБ "ГЛОБУС» про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно - позивач довів факт отримання відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором.
Важливо зазначити, що згідно з матеріалами справи відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил.
Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано: будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; будь-яких належних і допустимих доказів того, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти; виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.
Отже, враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт укладання кредитного № 104692243 від 10.08.2021 Договору та наявність заборгованості у боржника.
Оскільки видача кредиту підтверджена належними доказами суд має правові підстави задовольняти позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості.
Таким чином, позивачем доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами кредитного договору, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову.
Вважає, що позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 14 000,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.
Відповідач стверджує, що позивач не обґрунтував понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Вказує, що позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.
Просить суд прийняти відповідь на відзив; врахувати відповідь на відзив при розгляді справи № 697/921/26 по суті; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 у розмірі 51 032,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. (а.с.176-182).
15.05.2026 до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла витребовувана судом інформація (а.с.187-198).
18.05.2026 до суду від представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» надійшли додаткові пояснення в яких вказала, що відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою укладення електронного договору, позичальник заходить на сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі – ІТС) товариства або в мобільний додаток товариства або в програмне забезпечення партнерів товариства, яке забезпечує обмін інформації з ІТС товариства по захищеним каналам зв`язку, та у вбудованому калькуляторі вибирає бажану суму грошових коштів, яку він бажає отримати в кредит, та бажаний строк кредитування.
Після натиснення кнопки «ОФОРМИТИ КРЕДИТ» позичальник потрапляє на першу сторінку анкети (далі – «Заявка на кредит»), на якій він вводить свої персональні дані та іншу інформацію, яка дає можливість товариству прийняти рішення про видачу кредиту. Заявкою на кредит є анкета встановленої товариством форми, інтегрована в інформаційно-телекомунікаційну систему товариства.
Заповнивши першу сторінку заявки, заявник підтверджує: 1. Ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»), затверджених товариством, про які повідомлено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та 2. Надання згоди на обробку своїх персональних даних.
Після натиснення кнопки «ПРОДОВЖИТИ», позичальник потрапляє на другу сторінку заявки на кредит, а інформаційно-телекомунікаційна система створює Особистий кабінет позичальника, увійти до якого можна ввівши логін (email або номер мобільного телефону вказані у заявці на кредит) та пароль.
Після заповнення всіх необхідних даних та натиснення кнопки «ПРОДОВЖИТИ», позичальник потрапляє на третю сторінку заявки на кредит, де вказує адресу проживання.
Після заповнення всіх необхідних даних та натиснення кнопки «ПРОДОВЖИТИ», позичальник потрапляє на четверту сторінку заявки на кредит, де вказує місце роботи, фінансову інформацію та додаткові контакти.
Після заповнення всіх необхідних даних та натиснення кнопки «ПРОДОВЖИТИ», позичальник потрапляє п`яту сторінку заявки на кредит, на якій позичальник вводить реквізити свого електронного платіжного засобу (банківської карти) на яку він бажає отримати кредит, а товариство здійснює перевірку її дійсності.
Шостим кроком отримання кредиту є підтвердження позичальником введених в заявку на кредит даних.
Натиснувши кнопку «ЗМІНИТИ» позичальник має право змінити суму та строк кредитування, що відповідає абзацу 3, ч. 8, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Одночасно з переходом на шосту сторінку заявки, телефонний номер позичальника направляється СМС-код підтвердження, ввівши який у відповідне поле позичальник підтверджує дію з відправлення заявки на кредит для аналізу інформаційно-телекомунікаційною системою товариства.
У разі погодження заявки на кредит (прийняття товариством рішення надати позичальнику кошти в кредит, на обраних ним умовах), позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить у собі істотні умови договору.
Таким чином, при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними.
Вчинення відповідачем вказаних вище дій і внесення даних в систему товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в інформаційно телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні.
Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника.
Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV23KK6 направлено відповідачу 10.08.2021 о 15:52:03 год. на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_4 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 10.08.2021 о 15:52:43.
Доказами накладеннями електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код - матричний код (двовимірний штрих-код), який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. Зазначений QR-код знаходиться на графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору № 104692243 від 10.08.2021.
Підтвердженням накладення електронного підпису одноразового ідентифікатора є довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в якій вказується зазначається особисті данні позичальника, який він самостійно зазначив при поданні заявки на отримання грошових коштів.
Звертають увагу, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на сайті товариства в особистому кабінеті.
Враховуючи вищевикладене, вважають, що позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 14 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжні доручення № 8362e646-8451-4b6b-8836-8345397e1435 від 27.08.2021та № 3af26e11-b6bd-43f1-993e 324774befa28 від 10.08.2021 з відмітками товариства.
Відповідно до постанови «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 зазначено, що бланки розрахункових документів (крім розрахункових чеків, що належать до документів суворого обліку та/або виготовляються і розповсюджуються централізовано) виготовляються на папері формату А4 або А5 будь-яким способом (друкарським, з використанням комп`ютерної техніки тощо) за умови обов`язкового забезпечення наявності та схематичного розташування всіх елементів (рамки, лінії, текстові елементи тощо, за винятком цифр у квадратних дужках, що позначають номери реквізитів) згідно із зразками, наведеними в додатках до цієї Інструкції (п. 2.2.).
Усі текстові елементи бланків мають бути виконані українською мовою. Згідно п. 2.4. банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 9 до цієї Інструкції: банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: "Платник", "Код платника", "Рахунок платника", "Банк платника" та "Підписи платника" (якщо згідно з формою документа вимагається його заповнення).
Пунктом 2.10. встановлено, що клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку.
Згідно п. 2.13. Банки приймають до виконання лише розрахункові документи: своїх клієнтів, які подають їх у банк у порядку, передбаченому договорами банківського рахунку цих клієнтів.
Звертають увагу, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. Схожої позиції притримується Вищий господарський суд України в постанові від 02.07.2008 по справі № 10/115/07.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг. А отже, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Товариство в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого їх зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в межах виконання умов укладеного Договору ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції надавачу фінансових платіжних послуг із зазначенням необхідних реквізитів, які клієнт вказав в заявці на отримання кредитних коштів для їх подальшого зарахування на рахунок отримувача надавачем фінансових платіжних послуг отримувача.
Звертають увагу, що надані платіжні інструкції містять підпис та печатку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору.
Згідно з матеріалами справи, відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил.
Відповідач ставить під сумнів вищезгадані факти, проте в той же час ним не надано: будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить; будь-яких належних і допустимих доказів того, що сторонні особи мали доступ до його банківського рахунку на яку зараховані кредитні кошти; виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на його рахунок; доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами.
Отже, враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт укладання кредитного № 104692243 від 10.08.2021 Договору та наявність заборгованості у боржника.
Оскільки видача кредиту підтверджена належними доказами суд має правові підстави задовольняти позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості.
Таким чином, позивачем доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами кредитного договору, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову.
Підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок може підтвердити банк-емітент.
З ідентифікаційного номеру банку (BIN) кредитної карти маска карти боржника № 5375-41XX-XXXX-9754 вбачається, що банком-емітентом вищевказаної картки є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Банк-емітент зберігає інформацію, зокрема, але не виключно, щодо номеру рахунку, транзакцій та належності карткового рахунку клієнту.
З даних обставин випливає, що первинні банківські документи, що підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок - маска карти боржника за Договором перебувають в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Для повного та всебічного розгляду справи, відповідно до ст. 84 ЦПК України, позивач, користуючись своїм правом, разом з поданням позовної заяви, заявив клопотання про витребування первинних бухгалтерських документів оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
На підставі задоволення клопотання банк-емітент платіжної картки відповідача надав офіційну відповідь, з якої вбачається, що первинним кредитором здійснено перерахування коштів у розмірі 14000,00 грн на банківську карту відповідача.
Вказані документи є первинними доказами, оскільки отримані безпосередньо від банку-емітента та фіксують фактичне здійснення фінансової операції. Дані первинні документи беззаперечно підтверджують факт отримання Відповідачем кредитних коштів та виникнення у нього зобов`язань за кредитним договором, встановлюючи правову підставу для виконання відповідачем умов договору та обов`язків, передбачених відповідним правочином.
Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 14 000,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.
Відповідно до п. 4.1. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.
Відповідно до п. 1 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 354,05 процентів річних, що становить 0,97 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Нарахування відсотків відбувалось наступним чином: 4 000,00*0,97/100 = 38,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів 10.08.2021–26.08.2021 (що вбачається з розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).
27.08.2021 відповідач скористався можливістю взяти транш на суму 10 000,00 грн. Отже, тіло кредиту стало 14 000,00 грн. Нарахування відсотків відбувалось наступним чином: 14 000,00*0,97/100 = 135,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів 27.08.2021–08.09.2021 (що вбачається з розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).
10.09.2021 відповідач вніс кошти у розмірі 2 743,00 грн., чим погасив відсотки за користування кредитними коштами у сумі 2 742,80 грн. та тіло у сумі 0,20 грн. Отже, тіло кредиту стало 13 999,80 грн.
Згідно з п. 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 590,62 процентів річних, що становить 1,62 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.
Нарахування відсотків відбувалось наступним чином: 13 999,80*1,62/100 = 226,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів 09.09.2021–08.10.2021 (що вбачається з розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).
У п. 3.4. зазначено, що у випадку, коли протягом пільгового періоду позичальник не повернене суму кредиту, а також повністю не оплатить суму нарахованих процентів, неустойки чи інших нарахувань передбачених Договором, на четвертий день після терміну платежу кредитодавець здійснює донарахування зобов`язань позичальника за пільговий період та здійснює перерахування зобов`язань позичальника, пов`язаних з настанням відкладальних обставини передбачених Договором.
Такі дії відображені на розрахунку заборгованості 12.10.2021.
Відповідно до п. 1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Нарахування відсотків відбувалось наступним чином: 13 999,80*2,30/100 = 322,00 грн. - здійснювалось нарахування процентів 09.10.2021–09.11.2021 (що вбачається з розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Нарахування відсотків відбувалось наступним чином: 13 999,80*2,30/100 = 322,00 грн. - здійснювалось нарахування процентів 10.11.2021–05.01.2022 (що вбачається заборгованості підготовленого ТОВ «Таліон плюс»).
Під час укладення договору відповідач ознайомився з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії.
Проте, відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.
Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на сайті первісного кредитора.
Інформація надана ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 передбачено розмір прострочених відсотків та конкретну процентну ставку, яка буде застосовуватись в період прострочення.
Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору.
Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на сайті первісного кредитора.
Інформація надана ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Представник відповідача стверджує, що позивач неправомірно стягнув відсотки після закінчення кредитного договору.
За умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: 1. За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором. 2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення.
Також наголошують на тому, що позивач у свої позовній заяві користувався безпосередньо статтею 625 ЦК України (абзац 2, сторінка 11 Позовної заяви).
Як зазначалося вище, сторони в кредитному договорі узгодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (відповідно до п.4.3. Кредитного договору).
Тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Установивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів.
Враховуючи порушення відповідачем зазначених норм матеріального права, що регулюють договірні зобов`язання, та умов договору в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами.
У позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст. 1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст. 625 ЦК України).
Просить суд прийняти та врахувати додаткові пояснення; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 у розмірі 51 032,00 грн., яка складається з наступного: 13 999,80 грн. – заборгованість по кредиту; 37 032,20 грн. – заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 покласти на відповідача (а.с.198-207).
19.05.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цієр Р.М. надійшли заперечення в яких вона вказала, що саме позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, тим що відповідачем було отримано кредитні кошти у такому-то розмірі, тому і на позивача в цій частині лежить доказування згідно з принципом змагальності саме позивач має довести перерахунок кредитних коштів відповідачеві за кредитним договором, а перекладення цього обов`язку на відповідача нівелює застосування принципу змагальності.
У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
Просить врахувати при прийнятті рішення висновки апеляційних судів, Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про електронну комерцію», а також Закону України «Про платіжні послуги».
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який укладається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходить за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.213-217).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.8-зворот). В судовому засіданні, яке відбулося 28.08.2026, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії, отримала 4 000,00 грн. в якості першого траншу кредиту, а потім добрала ще 10 000,00 грн. Пізніше сплатила відсотки за користування кредитними коштами і на підставі цього оформила продовження строку кредитування ще на 30 днів.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Цієр Р.М.
Представник відповідача - адвокат Цієр Р.М. у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі її клієнта, відзив на позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить врахувати викладені в ньому доводи (а.с.218-219).
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 104692243 (а.с.13-зворот – 16).
Відповідно до п.1.1. даного Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 16 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п.1.3. Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 4 000,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 08.09.2021.
Відповідно до п.1.4. Договору, позичальник в буд-який час протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.
Згідно з п.1.7. Договору, кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 08.09.2021.
Відповідно до п.1.8. Договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.7. Договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 354,05% річних, що становить 0,97% від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.1. Договору); за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. Договору, з наступного дня після закінчення, вказаного в п.1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 590,62% річних, що становить 1,62% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.9.2. Договору); у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п.1.12. Договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.12.1. договору); з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12.2. договору).
Відповідно до п.1.15. Договору, продовження строку дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін цього договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови договору, в тому числі порядок продовження строку дії договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору.
Згідно з пунктом 4.1. Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Згідно з п. 4.2. Договору, строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.7. договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Відповідно до п. 4.3. Договору, сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його достроково розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Договір № 104692243 від 10.08.2021 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV23КК6 (а.с.16).
В паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 104692243 від 10.08.2021 зазначено тип кредиту: кредитна лінія; сума/ліміт кредиту – 100 - 22 000,00 грн.; строк кредитування 1-30 днів (з можливістю продовження строку); процентна ставка, процентів річних: дисконтна процентна ставка 3,65% - 620,5%, індивідуальна процентна ставка 310,25% - 620,5%, базова процентна ставка 620,5%; загальні витрати за кредитом 180,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 1 180,00 грн.; реальна річна процентна ставка 649%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 839,50% річних (а.с.12-13).
З заявки на отримання грошових коштів в кредит від 10.08.2021 вбачається, що ОСОБА_1 вказала свої персональні дані, адресу реєстрації та місця проживання, номер картки – НОМЕР_2 хх-хххх-9754 (а.с.24).
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 відправлено одноразовий ідентифікатор MNV23КК6 10.08.2021 о 15:52:03 на номер телефону НОМЕР_4 , ідентифікатор введено позичальником 10.08.2021 о 15:52:43, перерахування грошових коштів позичальнику 10.08.2021 о 15:53:15. Також ОСОБА_1 27.08.2021 було збільшено суму кредиту на 10 000,00 грн. Крім того, з метою продовження дисконтного періоду позичальник здійснила наступні дії: 10.09.2021 сплатила нараховані відсотки в сумі 2 743,00 грн. та продовжила строк кредитування на 30 днів; процентна ставка, яка застосовується на період продовження строку кредитування 1,62% в день; кінцева дата оплати 08.10.2021 (а.с.31).
Відповідно до довідок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 104692243/28062025/Э від 28.06.2025, на виконання кредитного договору № 104692243 від 10.08.2021, укладеного між позичальником/отримувачем ОСОБА_1 та кредитодавцем/платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитодавцем було ініційовано платіжні операції, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжних інструкцій, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника АТ «КБ «Глобус»; надавач платіжних послуг отримувача АТ «Універсал Банк»; особа платника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; особа отримувача ОСОБА_1 ; рахунок/платіжна карта отримувача – 5375-41хх-хххх-9764, термін дії 07.2024, на наступні суми:
- сума платіжної операції – 4 000,00 грн.; ідентифікатор платіжної операції 73544b3f-c79a-4ccf-95c5-b7cc1fd078bd; дата ініціювання платіжної інструкції 10.08.2021 15:52:43 (а.с.94-зворот);
- сума платіжної операції 10 000,00 грн.; ідентифікатор платіжної операції: 7268cc46-dfe4-4ac4-8382-cb53f30f1244; дата ініціювання платіжної інструкції 27.08.2021 19:53:12 (а.с.94).
Виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями:
- № 3af26e11-b6bd-43f1-993e-324774befa28 від 10.08.2021 на суму 4 000,00 грн. (а.с.34);
- № 8362e646-8451-4b6b-8836-8345597e1435 від 27.08.2021 на суму 10 000,00 грн. (а.с.34-зворот).
Відповідно до відповіді АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19772 від 14.05.2026, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_5 та інші картки. На картковий рахунок платіжної картки № НОМЕР_5 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зарахований платіж у сумі 4 000,00 грн. у період з 10.08.2021 по 15.08.2021, у сумі 10 000,00 грн. у період з 27.08.2021 по 01.09.2021. Номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_5 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Повний номер платіжної карти – маска картки № НОМЕР_2 хх-хххх-9754, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) – НОМЕР_6 (а.с.191).
Відповідно до виписки Рух коштів по картці від 13.05.2026 по рахунку ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_5 за період 10.08.2021-15.08.2021, наданої АТ «Універсал Банк», 10.08.2021 відбулося зарахування коштів на суму 4 000,00 грн. (а.с.195-197).
Відповідно до виписки Рух коштів по картці від 13.05.2026 по рахунку ОСОБА_1 по картці № НОМЕР_5 за період 27.08.2021-01.09.2021, наданої АТ «Універсал Банк», 01.09.2021 відбулося зарахування коштів на суму 10 000,00 грн. (а.с.192-194).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 за період з 10.08.2021 по 09.11.2021 вбачається, що станом на 09.11.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» становить 32 678,00 грн. (а.с.77-78).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.42-45).
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2020 (а.с.47-зворот).
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції та продовжили строк договору до 31.12.2021 (а.с.48-51).
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 (а.с.53).
31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 (а.с.53-зворот).
31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2024 (а.с.54).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі 32 678,00 грн. (а.с.55-53).
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 159 від 09.11.2021 за Договором факторингу № 28-1118-01 від 28.11.2018 в якому узгодили суми виплат та підтвердили, що станом на 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 159 від 09.11.2021 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.57).
Відповідно до Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прави вимог згідно Реєстру прави вимоги № 159 від 09.11.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписавши даний протокол узгодили наступне: клієнтом розглянуто та прийнято пропозицію фактора щодо фінансування під відступлення прав грошових вимог, визначених в Реєстрі прав вимоги № 159 від 09.11.2021, до всіх визначених в цьому реєстрі боржників та у визначеному Реєстром обсязі.; клієнт передав, а фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 2 730 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за Реєстром становить 50 243 909,15 грн. (а.с.57-зворот).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 за період з 09.11.2021 по 31.07.2023 вбачається, що станом на 31.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить 51 032,00 грн. (а.с.79).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.58-60).
03.08.2021 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 2, якою продовжили строк дії договору до 31.12.2022 (а.с.62-зворот).
30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 3, якою продовжили строк дії договору до 30.12.2024 (а.с.63).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі 51 032,00 грн. (а.с.64-65).
Відповідно до Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прави вимог згідно Реєстру прави вимоги № 10 від 31.07.2023, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписавши даний протокол узгодили наступне: клієнтом розглянуто та прийнято пропозицію фактора щодо фінансування під відступлення прав грошових вимог, визначених в Реєстрі прав вимоги № 10 від 31.07.2023, до всіх визначених в цьому реєстрі боржників та у визначеному Реєстром обсязі; клієнт передав, а фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 21 534 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за Реєстром становить 433 615 757,09 грн. (а.с.66).
Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №4484 від 01.08.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» 2 586 694,30 грн., призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 та Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (а.с.66-зворот).
10.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10/07/25-Е (а.с.67-72).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі Боржників, який формується згідно із Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.07.2025 за договором факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2. договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, укладеного між клієнтом та фактором, про наступне: Клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 18 136, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості 330 200 487,35 грн. (а.с.75).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.07.2025 до Договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі в сумі 51 032,00 грн., що складається з: простроченого тіла кредиту – 13 999,20 грн. та прострочених відсотків – 37 032,20 грн. (а.с.72-74).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021, станом на 26.12.2025 розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 складає 51 032,00 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 13 999,80 грн., прострочена заборгованість за процентами – 37 032,20 грн. (а.с.80).
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, судом встановлено, що кредитний договір укладено між сторонами в електронній формі на підставі оформлення та подання відповідачем до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідної анкети-заяви на кредит, підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір.
Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки 5375-41хх-хххх-9754.
У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.
Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, і вона має можливість надати суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. Натомість відповідачем така виписка надана не була, тому заперечення представника відповідача щодо неотримання кредитних коштів відповідачем суд оцінює критично.
Крім того, з платіжного доручення № 3af26e11-b6bd-43f1-993e-324774befa28 від 10.08.2021 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 4 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 хх-хххх-9754, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 104692243 від 10.08.2021, ОСОБА_1 , код 3533701103, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-9754, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.34).
З платіжного доручення № 8362e646-8451-4b6b-8836-8345597e1435 від 27.08.2021 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 10 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 хх-хххх-9754, призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 104692243 від 10.08.2021, ОСОБА_1 , код 3533701103, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 хх-хххх-9754, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с.34-зворот).
Також відповіддю АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-19772 від 14.05.2026 підтверджується зарахування на картковий рахунок платіжної картки № НОМЕР_5 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіж у сумі 4 000,00 грн. у період з 10.08.2021 по 15.08.2021, у сумі 10 000,00 грн. у період з 27.08.2021 по 01.09.2021 (а.с.191-197).
У договорі зазначені персональні дані відповідача, які повністю збігаються із зазначеними даними у відзиві, наданому суду представником відповідача, а саме ПІБ, РНОКПП, місце реєстрації, номер телефону. Даних на спростування належності відповідачу карти № 5375414115269754 матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, які були б не враховані первісним кредитором.
Отже, надані позивачем докази підтверджують укладення договору кредитної лінії № 104692243 від 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Крім того, за приписами ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору № 104692243 від 10.08.2021. Зазначений Договір недійсним не визнано.
Що стосується відступлення права вимоги, суд зазначає наступне.
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі, виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим, положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Як вбачається з матеріалів справи, за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» з урахуванням додаткових угод від 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
Додатковими угодами від 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжували строк дії договору факторингу № 28/1118-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 159 від 09.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі 32 678,00 грн. (а.с.55-56).
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 159 від 09.11.2021 за Договором факторингу № 28-1118-01 від 28.11.2018 в якому узгодили суми виплат та підтвердили, що станом на 31.12.2021 ТОВ «Таліон Плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 159 від 09.11.2021 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.57).
Відповідно до Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прави вимог згідно Реєстру прави вимоги № 159 від 09.11.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», підписавши даний протокол, узгодили наступне: клієнтом розглянуто та прийнято пропозицію фактора щодо фінансування під відступлення прав грошових вимог, визначених в Реєстрі прав вимоги № 159 від 09.11.2021, до всіх визначених в цьому реєстрі боржників та у визначеному Реєстром обсязі.; клієнт передав, а фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 2 730 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за Реєстром становить 50 243 909,15 грн. (а.с.57-зворот).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.58-60).
Додатковими угодами від 03.08.2021 та 30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» продовжували строк дії договору факторингу № 05/0820-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі 51 032,00 грн. (а.с.64-65).
Відповідно до Протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прави вимог згідно Реєстру прави вимоги № 10 від 31.07.2023, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», підписавши даний протокол, узгодили наступне: клієнтом розглянуто та прийнято пропозицію фактора щодо фінансування під відступлення прав грошових вимог, визначених в Реєстрі прав вимоги № 10 від 31.07.2023, до всіх визначених в цьому реєстрі боржників та у визначеному Реєстром обсязі; клієнт передав, а фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 21 534 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за Реєстром становить 433 615 757,09 грн. (а.с.66).
Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №4484 від 01.08.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» 2 586 694,30 грн., призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 та Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (а.с.66-зворот).
10.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10/07/25-Е (а.с.67-72).
Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі Боржників, який формується згідно із Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.07.2025 за договором факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2. договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, укладеного між клієнтом та фактором, про наступне: Клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 18 136, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості 330 200 487,35 грн. (а.с.75).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.07.2025 до Договору факторингу № 10/07/25-Е від 10.07.2025, ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 в сумі в сумі 51 032,00 грн., що складається з: простроченого тіла кредиту – 13 999,80 грн. та прострочених відсотків – 37 032,20 грн. (а.с.72-74).
Тобто, умови зазначених договорів передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги.
Враховуючи вищевикладене, позивач на підтвердження переходу права вимоги надав суду належним чином засвідчені докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Крім того, договори факторингу відповідачем в судовому порядку не оскаржувались, є чинними, а отже право вимоги за договорами перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» на законних підставах. Такі договори факторингу сторонами не розривались, тому підлягають до виконання і такі мають правове значення для позивача в частині погашення заборгованості на користь нового кредитора.
Щодо тверджень представника відповідача про те, що у позивача відсутнє право вимоги за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021, так як договір укладений з відповідачем пізніше, ніж договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, суд зазначає, що надані договори факторингу є рамковими угодами та підтверджують згоду їх сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу.
Тобто приписи відповідних договорів факторингу діють не лише під час їх укладення, а й протягом усього періоду строку дії таких правочинів. Відтак, права вимоги за кредитними договорами, які було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, можуть бути відступлені у порядку, визначеному такими договорами факторингу у спосіб укладення додаткових угод до них під час строку їх дії, що й мало місце у даній справі.
Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд зазначає таке.
Як вбачається з умов договору кредитної лінії № 104692243 від 10.08.2021, строк дисконтного періоду користування складає 29 днів від дати отримання позичальником кредитних коштів. Сторони погодили, що встановлений 29-денний строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Позичальником перший транш кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн. отримано 10.08.2021, відтак, з вказаної дати розпочався 29-денний строк дисконтного періоду.
Крім того, 27.08.2021 ОСОБА_1 збільшила суму кредиту та отримала другий транш кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн.
У п. 4.2. Договору сторони погодили, що строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного у п. 1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.8 та п. 1.12.1 договору.
Відповідачем ОСОБА_1 10.09.2021 було сплачено кошти в розмірі 2 743,00 грн., з яких: 2 742,80 грн. – погашення заборгованості за відсотками, 0,20 грн. – погашення заборгованості за тілом кредиту.
У зв`язку з повною оплатою 10.09.2021 фактично нарахованих процентів за кредитним договором в розмірі 2 742,80 грн., позичальнику ОСОБА_1 було продовжено строк дисконтного періоду ще на 30 днів відповідно до п. 1.9.2., п. 1.8. договору з нарахуванням процентів за ставкою 1,62% в день від суми кредиту.
11.10.2021 відповідачем було сплачено 35,00 грн., які було зараховано для погашення заборгованості за відсотками.
Тобто, у подальшому ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі не сплачувалися, у зв`язку з чим, кредитодавець здійснював нарахування відсотків за базовою процентною ставкою 1,70% і, відповідно до п.п. 1.12.1 договір кредитної лінії було припинено 05.01.2022, тобто через 90 днів після закінчення дисконтного періоду, який продовжувався один раз.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено нарахування відповідачу ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 51 032,00 грн. за договором № 104692243 від 10.08.2021.
Подібні правовідносини були встановлені також у постановах Черкаського апеляційного суду від 27.05.2026 по справі № 711/8068/25, від 28.07.2026 по справі № 703/3861/25, від 02.04.2026 по справі № 708/789/25, від 22.07.2026 по справі № 712/12579/25.
Жодних інших заперечень представником відповідача не наведено.
Крім того, представник відповідача, заперечуючи проти заборгованості ОСОБА_1 по кредиту, не обгрунтовувала з чим саме вона не згідна, та, вказуючи на невірно проведений розрахунок заборгованості, не навела свого контррозрахунку.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС».
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено з матеріалів справи, що 20.08.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01. За умовами зазначеного договору, клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (а.с.81-82).
01.09.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» було укладено додаткову угоду № 25771238472 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01, за умовами якої клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів клієнта з питань, що відноситься до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 (а.с.83).
29.12.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» підписано Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого Адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв юридичні послуги: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 (2 години) 5 000,00 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 (2 години) 1 000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 (1 година) 500,00 грн.; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 (1 година) 500,00 грн., а всього на загальну суму 7 000,00 грн. (а.с.84).
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, враховуючи клопотання представника про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції № 43889 від 15.04.2026 (а.с.1).
З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та 2 500,00 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 104692243 від 10.08.2021 у розмірі 51 032,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча тридцять дві гривні, 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень, 00 копійок).
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Б . К . Скирда