Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/662/26 
Номер провадження: 1-кп/511/179/26
09 липня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026162390000027 від 07 січня 2026 рокуза обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстровано та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, військове звання «матрос», раніше судимого 25 липня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області за частиною 1 статті 125 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, -
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 (дистанційно)
обвинувачений ОСОБА_3 
захисник обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно)
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до змісту обвинувального акту та укладеній угоді про визнання винуватості:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим у період часу з 28 січня 2025 року по 22 вересня 2025 року до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, — своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актів психологічного домашнього насильства, яке виражалося у застосуванні словесних образ, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, що призвело до психологічних страждань потерпілої, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та скоїв злочин проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.
Так, 06 січня 2026 року приблизно о 20:00 годині, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 знову став ініціатором сварки з ОСОБА_6 , у ході якої ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики та особистих образ. 
У результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_6 відчувала психологічний дискомфорт, постійний стрес, тривогу, зазнавши при цьому психологічного приниження та страждань, та в подальшому була вимушена звернутися із письмовою заявою до правоохоронного органу з метою припинення протиправних дій останнього.
Таким чином,  ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.
Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
Між прокурором та на той час підозрюваним за участю захисника укладено угоду про визнання винуватості.
В угоді наведено формулювання підозри та правова кваліфікація дій  ОСОБА_3 із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність та інші істотні обставини кримінального провадження, передбачені статтею 470 КПК України, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:
1) наявність обставин, які згідно зі статтею 66 КК України, пом`якшують покарання: щике каяття;
2) відсутність обставин, які згідно зі статтею 67 КК України, обтяжують покарання;
3) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);
Сторони дійшли згоди про призначення покарання  ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до частини 2 статті 59-1 КК України з покладенням наступних обов`язків: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позиція учасників справи.
Прокурор просив суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватими, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, та просив затвердити угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла подала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти угоди, претензій матеріального характеру не має.
Висновки суду за результатами розгляду угоди про визнання винуватості.
Пункт перший частини 3 статті 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Диспозиція частини четвертої статті 469 КПК України регламентує, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Згідно з частиною 4 статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України за класифікацією відноситься до нетяжкого.
Практика укладання угод в кримінальному провадженні неодноразово була предметом розгляду у Європейському суді з прав людини (справи «Ніколов проти Болгарії», «Броуґан та Інші проти Сполученого Королівства» та інші). Європейський суд з прав людини зазначав, що застосування спрощеної процедури на підставі угоди про визнання винуватості та загалом спрощення процедур на підставі Рекомендації № К (87) 18, безперечно має переваги для обвинуваченого та правосуддя загалом, оскільки скорочує тривалість кримінального провадження, швидко визнаючи винуватість особи та міру його відповідальності, крім того, спрощує вирішення питань цивільної відповідальності та відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, але наголосив на дотриманні умови - відповідність угоди фактичним обставинам справи.
Встановлено, що угода про визнання винуватості є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим, потерпілою та захисником під час судового засідання.
Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Водночас не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
На підставі викладеного суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Керуючись статтями 100, 174, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №12026162390000027 від 07 січня 2026 рокуза обвинуваченням  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до частини 2 статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язків: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку (частина 1 статті 476 КПК України).
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя:                      ОСОБА_1