Справа № 758/16185/24 
Категорія 69 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей.
Зазначала, що 01.12.2018 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.
Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2024 шлюб між нею та відповідачем було розірвано.
Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість, про сплату ОСОБА_2 кожного 1-го числа місяця 20 000 грн. аліментів на утримання обох дітей. 
З квітня по травень 2024 року аліменти сплачувалися відповідачем у вищевказаному розмірі, але у травні 2024 року ОСОБА_2 на власний розсуд змінив розмір аліментів.
У період з жовтня 2024 року по грудень 2024 року відповідач сплачував кожного місяця 3 000 грн. аліментів на обох дітей. 
Посилаючись на те, що між нею та відповідачем за усною домовленістю раніше був обумовлений розмір аліментів на утримання дітей - 20 000 грн., однак відповідач почав сплачувати аліменти у меншому розмірі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох дітей у розмірі 20 000 грн., щомісячно, починаючи з грудня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Крім того, зазначала, що нею були понесені додаткові витрати на утримання дітей. 
Загальний розмір понесених нею додаткових витрат на утримання дітей становить 54 806 грн. 77 коп., у зв`язку з чим, просила стягнути 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на утримання дітей з ОСОБА_2 , на її користь у розмірі 27 403 грн. 38 коп.
У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечував, вказав на те, що він весь час у міру своїх можливостей забезпечував дітей та продовжує і надалі їх забезпечувати, намагається активно брати участь у вихованні дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Вказав, що між ним та позивачкою не було укладено угоду про сплату щомісяця аліментів в розмірі 20 000 грн. 
Він, на даний час, вже тривалий період тимчасово не працює, немає регулярного та стабільного прибутку. 
Зазначав, що має суттєве погіршення здоров`я, і як наслідок, витрати на лікування. 
25.09.2024 між ним та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого він отримав у позику 100 000 грн., що підтверджує його скрутне фінансове становище. 
Враховуючи вищенаведене, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 20 000 грн. щомісячно та визначити аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 1598 грн., а для доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1281 грн. 50 коп., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з грудня 2024 року.
Проти сплати додаткових витрат у розмірі 27 403 грн. 38 коп., він заперечує, оскільки зазначені позивачкою витрати, як додаткові, не можливо віднести до даної категорії і вважає, що надані позивачкою копії документів на підтвердження додаткових витрат є неналежними доказами. 
11.03.2025 позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дітей, у загальному розмірі 35 151 грн. 78 коп. 
У відповіді на відзив позивачка підтримала позов з викладених у ньому підстав, додатково вказавши, що відповідач свій обов`язок по утриманню дітей виконує неналежним чином. 
Відповідач подав до суду заяву щодо заперечення збільшення позовних вимог, у якій вказав, що додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами і визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду.
Вказав, що позивачем не надано доказів того, що існують особливі обставини, які зумовили додаткові витрати і те, що позивачка не погоджувала такі витрати з відповідачем. 
Крім того, вказав, що також має додаткові витрати на оренду житла, тому що квартиру залишив дітям та колишній дружині. 
Позивачкою не було доведено наявність у відповідача доходу, який давав би йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 20 000 грн. щомісячно. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2018, який відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2024 було розірвано (а. с. 6-8).
Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9-10 т. 1).
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
ОСОБА_1 на обґрунтування тієї обставини, що діти проживають разом з нею надано довідку від 07.08.2024 з фактичного місця проживання, видану головою правління ОСББ «Паркове місто 45», в якій вказано, що ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживають з 12.07.2017 по теперішній час в квартирі за адресою; АДРЕСА_1 (а.с. 11 т. 1).
Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на дитину на користь одного з батьків є факт проживання з ним самої дитини, на утримання якої і стягуються аліменти, такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19.
Як установлено, з матеріалів справи, відповідач ніс витрати по утриманню дітей, однак допомога на утримання дітей надавалася нерегулярно. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Обґрунтовуючи позов в частині визначення розміру аліментів на дітей у розмірі 20 000 грн. щомісячно ОСОБА_1 вказувала на те, що між нею та відповідачем за усною домовленістю раніше був обумовлений розмір аліментів на утримання дітей - 20 000 грн.
Заперечуючи проти позову в цій частині ОСОБА_2 вказував на те, що між ним та позивачкою не було укладено угоду про сплату щомісяця аліментів в розмірі 20 000 грн., він, на даний час, вже тривалий період тимчасово не працює, немає регулярного та стабільного прибутку. 
Зазначав, що має суттєве погіршення здоров`я, і як наслідок, витрати на лікування. 
ОСОБА_2 надано договір позики, укладений 25.09.2024 між ним та ОСОБА_5 , що підтверджує його скрутне фінансове становище (а.с. 264-265 т. 1).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачкою доказів наявності усної домовленості між сторонами про сплату ОСОБА_2 кожного 1-го числа місяця 20 000 грн. аліментів на утримання обох дітей не надано.
Разом з тим, судом установлено, що відповідачем доказів на утримання дітей не надано. 
Доказів того, що ОСОБА_2 за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному ОСОБА_1 розмірі, останньою суду не надано.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 512 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2024 до досягнення дитиною повноліття та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 512 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2024 до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. 
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. 
В силу норм ст. 185 СК України законодавець відносить до додаткових витрат на дитину, витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.
Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18).
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 35 151 грн. 78 коп. 
Обґрунтовуючи позов у частині стягнення додаткових витрат на дітей, пов`язаних з хворобами дітей, додатковими заняттями та витратами на навчання, позивачка, посилаючись на ст. 185 СК України, вказувала на те, що вона понесла додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 70 303 грн. 57 коп. і просила стягнути 1/2 частину від вказаної суми з відповідача, що становить 35 151 грн. 78 коп. 
Відповідно до виписки з медичної карти стоматологічного хворого/ортодонтичного пацієнта від 27.02.2024 ОСОБА_3 - має захворювання лор-органів (а.с. 30 т. 1).
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 від 04.11.2019 № 14875, у ОСОБА_3 - встановлено діагноз вроджена аномалія сечової системи (а.с. 31-32 т. 1).
Позивачем до позовної заяви долучено копії фіскальних чеків аптек та медичних центрів про оплату лікарських засобів та інших додаткових витрат.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до рахунку на сплату № Урл-241130-0033 від 30.11.2024 на лікування ОСОБА_3 було витрачено 1 400 грн. (а.с. 36 т. 1).
Згідно з рахунком на сплату № Урл-241130-0032 від 30.11.2024 на лікування ОСОБА_3 було витрачено 1 400 грн. (а.с. 37 т. 1).
Відповідно до квитанцій, які містяться у матеріалах справи за відвідування додаткового гуртку, а саме танців ОСОБА_3 у загальному розмірі було сплачено 2 054 грн. 25 коп. (ас. 77-90 т. 1).
Крім того, за навчання ОСОБА_3 у загальному розмірі було сплачено 2 750 грн. (ас. 4-5 т. 2).
Отже, загальний розмір документально підтверджених додаткових витрат на дітей становить 7 604 грн. 25 коп.
Позивачем надано належні докази, на обґрунтування розміру додаткових витрат на дітей в частині додаткових витрат пов`язаних зі станом здоров`я дітей, а саме: фіскальні чеки про оплату послуг у розмірі 2 800 грн., додаткових витрат пов`язаних із розвитком дітей у розмірі 2 054 грн. 25 коп. та додаткові витрати пов`язані із навчанням у розмірі 2 750 грн., загальна сума додаткових витрат, які належним чином обґрунтовані позивачем становить 7 604 грн. 25 коп., а тому, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача 50 % суми додаткових витрат на дітей сплачених позивачкою у сумі 3 802 грн. 13 коп. 
Виходячи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 802 грн. 13 коп. додаткових витрат на дітей.
Позов в частині стягнення з відповідача частини інших додаткових витрат на дітей не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з квитанціями, які містяться в матеріалах справи, у них не зазначено платника та призначення платежу (а.с. 26, 27, 29, 95 т. 1), ще в одній квитанції не вказано призначення платежу (а.с. 28 т. 1).
Відповідно до квитанцій, які містяться в матеріалах справи неможливо встановити платника та призначення платежу, оскільки вони є нечіткими (а.с. 33-35, 38 т. 1).
Згідно з квитанціями, які містяться в матеріалах справи, відсутнє призначення платежу, яке б вказувало на додаткові витрати пов`язані з утриманням дітей згідно з ст. 185 СК України (а.с. 42-67, 69, 93-94, 96, 101, 102-109, 110-115 т. 1).
Довідка від 02.10.2024 не приймається до уваги, оскільки доказів сплати (квитанції) не надано. 
Відповідно до квитанцій, які містяться в матеріалах справи відсутнє призначення платежу (а.с. 8-9 т. 2). 
Зазначені у матеріалах справи квитанції не приймаються, оскільки не є підтвердженням додаткових витрат у розумінні ст. 185 СК України та на них не вказано призначення платежу (а. с. 11-15, 19-22, 16-19 т. 2). 
Ураховуючи вищенаведене, позов в решті вимог необґрунтований та документально не підтверджений, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182 183, 185, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 512 (три тисячі п`ятсот дванадцять) грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 17.12.2024 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 802 грн. 13 коп. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 08.07.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	С. С. Захарчук