ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/12516/26
провадження № 2/753/12108/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Комаревцевої Л.В., 
з секретарем судового засідання Гаврилюк О.В.,
за участю представника позивачів ОСОБА_1 
представника відповідачів Горбенко І.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування квартирою,
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання за ними права користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 як учасник бойових дій в антитерористичній операції отримав сертифікат на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На підставі розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 710 від 08.10.2018 йому на сім`ю з двох осіб, а саме на нього та сина ОСОБА_4 , було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 житловою площею 22,77 кв.м, загальною площею 52,68 кв.м.
Позивачі зазначають, що 07.02.2019 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією було видано ордер № 017755 серії Б на право зайняття спірного жилого приміщення. Після цього вони фактично вселилися до квартири, прийняли її за актом приймання-передачі, користуються житлом, сплачують житлово-комунальні послуги, однак не можуть зареєструвати місце проживання у квартирі, у зв`язку з чим просять суд визнати за ними право користування зазначеним житловим приміщенням.
09.06.2026 ухвалою суду відкрито провадження по справі.
18.06.2026 представником Київської міської ради, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Горбенко І.М. надано відзиви, зазначено про те, що 31.12.2025 року до органу реєстрації з Центру надання адміністративних послуг надійшли заяви про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з задекларованого місця проживання позивачів. Разом з заявами було подано копію ордеру на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 від 07.02.2019 року №017755, який дійсний протягом 30 днів.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 9 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:  паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;  свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;  документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);  документи, що посвідчують особу законного представника (представника);  документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;  документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;  військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
На момент подання заяви жоден з документів до було долучено. Позивачам було відмовлено в реєстрації. Заяви було повернуто із зазначенням причин відмови.
В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Представник відповідачів заперечувала посилаючись на відсутність документів. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 як учаснику бойових дій в антитерористичній операції видано сертифікат на отримання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .
З витягу з розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 710 від 08.10.2018 вбачається, що ОСОБА_3 на сім`ю з двох осіб, до складу якої входить син ОСОБА_4 , надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .
На підставі зазначеного розпорядження 07.02.2019 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією видано ордер № 017755 серії Б на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 .
Із акта приймання-передачі квартири вбачається, що квартира АДРЕСА_2 була передана ОСОБА_3 , який прийняв її у користування. Також матеріали справи містять акт опломбування та зняття показників лічильників від 26.06.2019, договори № 200 від 11.07.2019 про компенсацію витрат з теплопостачання та електроенергії, довідку ОСББ «Новодарницьке» № 12 від 16.03.2026 про сплату комунальних платежів, а також акти ОСББ від 10.03.2026 про фактичне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 з травня 2019 року.
Оцінюючи зазначені докази, суд виходить із того, що вони підтверджують факт надання квартири, видачу ордера, фактичне прийняття квартири та проживання позивачів у спірному житловому приміщенні. Разом із тим предметом позову є не встановлення факту проживання, а саме визнання права користування квартирою як цивільного житлового права.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Згідно з ч.4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Відповідно до ст. 11 ЗУ  «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано / задекларовано в цьому житлі, не вимагається.
Згідно до ч.4 ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). 
Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані докази у сукупності підтверджують, що спірне житло було надано ОСОБА_3 на склад сім`ї з двох осіб, до якої входить ОСОБА_4 , на підставі розпорядження уповноваженого органу, а ордер № 017755 від 07.02.2019 став підставою для їх вселення до квартири. Факт подальшого прийняття квартири, проживання в ній із травня 2019 року та сплати житлово-комунальних послуг підтверджує реалізацію позивачами права користування житлом. Закінчення строку дії ордера для його пред`явлення при вселенні саме по собі не припиняє вже набутого та реалізованого права користування жилим приміщенням. Відсутність у позивачів документа, який орган реєстрації визнає достатнім для реєстрації місця проживання, не спростовує встановлених судом обставин надання квартири, вселення та фактичного користування нею. За таких обставин, з урахуванням статті 47 Конституції України, частини четвертої статті 9 та статті 58 ЖК України, суд доходить висновку, що право користування квартирою АДРЕСА_1 підлягає судовому захисту шляхом його визнання за позивачами.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги позовом  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської ради, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування квартирою - задовольнити.
Визнати за позивачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1 . 
Судові витрати залишити за позивачами. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 08.09.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.